справа № 761/19307/20                                    головуючий у суді І інстанції Мальцев Д.О.
провадження № 22-ц/824/12599/2021            суддя-доповідач у суді ІІ інстанції Фінагеєв В.О.

П О С Т А Н О В А
Іменем України
05 листопада 2021 року                                                                                  м. Київ
Київський апеляційний суд 
у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
 
Фінагеєва В.О. (суддя-доповідач), Кашперської Т.Ц., Яворського М.А.,
 
розглянувши в порядку письмового провадження цивільну справу за апеляційною скаргою Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по АДРЕСА_1 на рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року у справі за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості, -
В С Т А Н О В И В:
 
У червні 2020 року ОСББ по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» звернулося до суду з позовом та просило стягнути з відповідачів заборгованість з оплати внесків до резервного фонду у розмірі 33 066 грн. 30 коп., а також заборгованість з оплати послуг за утримання прибудинкової території у розмірі 39 236 грн. 07 коп.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що ОСОБА_1 та ОСОБА_2 є власниками квартири АДРЕСА_2 із 13 липня 1994 року. Із 02 квітня 1998 року утворено та зареєстровано ОСББ по вулиці Михайлівській, 9 «Каштан» . Протоколом загальних зборів позивача № 2/16 від 16 листопада 2016 року встановлено тариф на утримання прибудинкової території та тариф по сплаті до резервного фонду ОСББ відповідно тариф на утримання прибудинкової території в розмірі 19,59 грн. та тариф по сплаті до резервного фонду в розмірі 50 грн. З моменту встановлення зазначених тарифів відповідачі свої зобов`язання по їх оплаті не виконують, в результаті чого утворилася заборгованість з оплати внесків до резервного фонду та оплати послуг за утримання прибудинкової території.
Рішенням Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року у задоволенні позову ОСББ по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» відмовлено. 
В апеляційній скарзі ОСББ по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» просить скасувати рішення суду першої інстанції через неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права та ухвалити нове рішення, яким позов задовольнити.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги позивач зазначає, що 37/100 частини квартири належать відповідачам з 1994 року, а була продана ними та іншими співвласниками лише 05 лютого 2020 року. Заборгованість, яку позивач просить стягнути, утворилася з березня 2017 року по лютий 2020 року, тобто, до дати відчуження права власності відповідачами у справі. Суд першої інстанції не дослідив та не з`ясував хто саме в даному випадку є належним відповідачем у справі. У договорі купівлі-продажу відсутні будь-які посилання на обов`язок нового власника погасити заборгованість попереднього власника як за комунальні, так і за будь-які інші платежі.
Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими главою І розділу V ЦПК України. 
Відповідно до  ч. 1  ст. 369 ЦПК України апеляційні скарги на рішення суду у справах з ціною позову менше ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім тих, які не підлягають розгляду в порядку спрощеного позовного провадження, розглядаються судом апеляційної інстанції без повідомлення учасників справи.
Відповідно до ч. 13 статті 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Враховуючи вищезазначене, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи.
Перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених у суді першої інстанції, апеляційний суд вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтвердженими тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Судом встановлено,що будинок АДРЕСА_1 знаходиться на балансі та обслуговуванні Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Каштан» (а.с.29).
Відповідно до свідоцтва про право власності на житло від 13 липня 1994 року квартира НОМЕР_3 , а саме (37/100 частин) загальною площею 57,0 кв.м. в будинку АДРЕСА_1 приватизована та належить ОСОБА_1 та члену його сім`ї  ОСОБА_2  на праві власності (а.с.9).
Згідно договору купівлі-продажу від 05 лютого 2020 року ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_1 та ОСОБА_2 відчужили квартиру за зазначеною адресою на користь ОСОБА_5 (а.с.57).
Ухвалюючи рішення про відмову у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позов пред`явлено до неналежних відповідачів.
Однак, апеляційний суд не може повністю погодитися з висновками суду першої інстанції з наступних підстав.
Пунктом 1 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» (чинного, на час виникнення спірних правовідносин) передбачено право споживача одержувати вчасно та відповідної якості житлово-комунальні послуги згідно із законодавством та умовами договору на надання житлово-комунальних послуг.
При цьому, такому праву прямо відповідає визначений пунктом 5 частини третьої статті 20 цього Закону обов`язок споживача оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.
Правові та організаційні засади створення, функціонування, реорганізації та ліквідації об`єднань власників жилих та нежилих приміщень багатоквартирного будинку, захисту їхніх прав та виконання обов`язків щодо спільного утримання багатоквартирного будинку визначені Законом України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
Відповідно до ст. 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» об`єднання - це юридична особа, створена власниками для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання неподільного і загального майна.
За змістом ч. 4 ст. 4 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних із діяльністю об`єднання.
Відповідно до положень ст. 17, 20, 22, 23 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» власники квартир у багатоквартирному будинку, функції по утриманню якого і прибудинкової території здійснює об`єднання співвласників, зобов`язані нести витрати по утриманню спільного неподільного майна незалежно від членства в об`єднанні в розмірі затверджених в установленому порядку тарифів.
Звертаючись до суду з позовом про стягнення заборгованості з оплати внесків до резервного фонду, а також з оплати послуг за утримання прибудинкової території з відповідачів ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , позивач просив стягнути борг, що утворився у період, коли відповідачі були власниками квартири та зобов`язані були нести витрати, пов`язані з її утриманням. 
У постанові від 01 вересня 2020 року у справі № 686/6276/19 Верховний Суд зазначив, що новий власник майна не зобов`язаний повертати борги попереднього власника, якщо суд установить, що він не брав на себе обов`язку з їх сплати. Договори про надання послуг не обтяжують майна, тому за відсутності відповідної умови в договорі щодо відчуження нерухомого майна суд повинен відмовляти в задоволенні позовних вимог до нового власника, оскільки належним відповідачем є попередній власник.
А, відтак, висновки суду про те, що належна відповідачам частка квартири була відчужена ними, а, отже, позов пред`явлено до неналежних відповідачів, є безпідставними.
У той же час, позивач не звернув увагу на те, що крім відповідачів у даній справі співвласниками квартири у період, коли утворився борг, були також ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно зі статтею 13 Конституції України власність зобов`язує. Вказана норма кореспондується зі статтею 322 ЦК України, відповідно до якої власник зобов`язаний утримувати майно, що йому належить, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 360 ЦК України передбачено, що співвласник відповідно до своєї частки у праві спільної часткової власності зобов`язаний брати участь у витратах на управління, утримання та збереження спільного майна, у сплаті податків, зборів (обов`язкових платежів), а також нести відповідальність перед третіми особами за зобов`язаннями, пов`язаними із спільним майном.
За таких обставин, з відповідачів підлягає стягненню заборгованість, виходячи з розміру їхніх часток у квартирі. Так, відповідачам належало 37/100 частин квартири, а, отже, заборгованість з оплати внесків до резервного фонду, яка підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь позивача, становить 6 117 грн. 26 коп. ((33 066,3 *37/100) /2 ).
Заборгованість з оплати послуг за утримання прибудинкової території, яка підлягає стягненню з кожного з відповідачів на користь позивача, становить 7 258 грн. 67 коп. (39 236,07 * 37/100) /2). 
У зв`язку з зазначеним, рішення суду першої інстанції у силу вимог ст. 376 ЦПК України підлягає скасуванню через невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення норм процесуального права з прийняттям постанови по суті позовних вимог.  
Згідно з ч. 13 ст. 141 ЦПК України якщо суд апеляційної чи касаційної інстанції, не передаючи справи на новий розгляд, змінює рішення або ухвалює нове, цей суд відповідно змінює розподіл судових витрат.
При подачі позовної заяви та апеляційної скарги позивач сплатив судовий збір на загальну суму 4 238 грн. Оскільки позовні вимоги підлягають частковому задоволенню, на користь позивача з відповідачів підлягає стягненню судовий збір пропорційно до задоволеної частини вимог (37 %). З кожного з відповідачів на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у розмірі 784 грн. 03 коп. (1 568,06/2).
На підставі викладеного та керуючись статтями 374, 376, 381, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд, -   
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргуОб`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» задовольнити частково.
Рішення Шевченківського районного суду міста Києва від 17 травня 2021 року скасувати та прийняти постанову.
Позов Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ідентифікаційний номер НОМЕР_1 , ОСОБА_2 , ідентифікаційний номер НОМЕР_2 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Михайлівській, 9 «Каштан», місце знаходження – вул. Михайлівська, 9, м. Київ , ідентифікаційний код 25591485, заборгованість з оплати внесків до резервного фонду у розмірі 6 117 (шість тисяч сто сімнадцять) гривень, 26 копійок з кожного та заборгованість з оплати послуг за утримання прибудинкової території у розмірі 7 258 (сім тисяч двісті п`ятдесят вісім) гривень, 67 копійок з кожного.
У задоволенні іншої частини позовних вимог відмовити.
Стягнути з  ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку по вул. Михайлівській, 9 «Каштан» судовий збір у розмірі 784 (сімсот вісімдесят чотири) гривні, 03 копійки з кожного. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, визначених частиною 3 статті 389 Цивільного процесуального кодексу України.
 
Судді                                                                                    Фінагеєв В.О.
 
                                                                                     Кашперська Т.Ц.
 
         Яворський М.А.