КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
вул. Солом`янська, 2-а, м. Київ, 03110
факс 284-15-77 e-mail: inbox@kia.court.gov.ua

Унікальний номер справи № 641/2817/19 Апеляційне провадження № 22-ц/824/6292/2021	Головуючий у суді першої інстанції - Шевченко Т.М., Доповідач у суді апеляційної інстанції - Оніщук М.І.	
 
П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М   У К Р А Ї Н И
 
26 жовтня 2021 року Київський апеляційний суд у складі:
суддя-доповідач                            Оніщук М.І.,
судді                                                 Шебуєва В.А., Крижанівська Г.В.,
розглянув у порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди,
 
В С Т А Н О В И В:
 
У квітні 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до ТОВ "Нова пошта", в якому просив: стягнути з відповідача на його користь вартість відправлення, яке не було йому доставлено, і штрафу у розмірі 25% від вартості відправлення на загальну суму 250 грн. 00 коп.; стягнути з відповідача на його користь витрати на звернення до медичного закладу і ліки у розмірі 1 480 грн. 82 коп. та моральну шкоду у розмірі 10 000 грн. 00 коп.
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач посилався на те, що 22.08.2018 року фізичною особою ОСОБА_2 направлено вантаж за експрес-накладною № 59000358353533 перевізником ТОВ "Нова Пошта", яке він мав отримати у відділенні відповідача № 18 у м. Харків.
28.08.2018 року позивач звернувся до вказаного відділення, однак був повідомлений про те, що отримав вказане відправлення 27.08.2018 року.
У зв'язку з зазначеним, позивач звернувся до відповідача з претензію, у відповідь на яку був повідомлений, що відправлення за експрес-накладною №59000358353533 вилучено працівниками Слобідського відділу поліції у м. Харкові через підозру про наявність у відправленні заборонених до відправлення предметів.
Водночас, 05.10.2018 року кримінальне провадження, відкрите за вищевказаним фактом, закрито постановою слідчого, однак у ході проведення відповідної експертизи було знищено частину вмісту відправлення.
За вказаних обставин, а також посилаючись на те, що відповідач не виконав своїх обов'язків як оператор поштового зв`язку та порушив законодавство щодо забезпечення таємниці інформації, позивач звернувся до суду з цим позовом, який просив задовольнити у повному обсязі.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 18.11.2020 року у задоволенні позову відмовлено (а.с. 119-124).
В апеляційній скарзі позивач, посилаючись на порушення норм процесуального та матеріального права, а також неповне з'ясування обставин справи, просить рішення скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким позовом задовольнити у повному обсязі. 
При цьому, в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує, що суд першої інстанції не надав належної оцінки тому, що матеріалами справи в їх сукупності підтверджується факт наявності вини відповідача у неврученні йому відправлення  та порушенні законодавства щодо забезпечення таємниці інформації кореспонденції (а.с. 133-135).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 27.05.2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження, відкрито апеляційне провадження у справі та надано учасникам справи строк для подання відзиву (а.с. 146).
Ухвалою Київського апеляційного суду від 24.06.2021 року справу призначено до розгляду в порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи (а.с. 149).
Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного суду від 30.08.2021 року за № 205/0602/21 призначено повторний автоматизований розподіл цивільної справи № 641/2817/19 (апеляційне провадження № 22-ц/824/6292/2021) у зв`язку зі звільненням судді-доповідача ОСОБА_3 з посади судді Київського апеляційного суду.
Згідно з Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 30.08.2021 року для розгляду даної справи автоматизованою системою документообігу суду визначено колегію суддів у складі судді-доповідача Оніщука М.І. та суддів Шебуєву В.А., Крижанівську Г.В.
Заслухавши доповідь судді, вивчивши та дослідивши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступних підстав.
Як вбачається з наявної в матеріалах справи копії претензії ОСОБА_1 на ім`я ТОВ "Нова Пошта" від 30.08.2018 року, на ім`я ОСОБА_1 було зроблено відправлення від ОСОБА_2 за експрес-накладною № 59000358353533, яке останній мав отримати у відділені № 18 ТОВ "Нова Пошта" в м. Харкові, однак з`явившись 27.08.2018 року до відділення, виявив відсутність відправлення.
Листом від 18.09.2018 року за № 16690 за підписом начальника відділу компенсацій ТОВ "Нова Пошта" у відповідь на претензію від 30.08.2018 року ОСОБА_1 повідомлено про те, що 22.08.2018 року по експрес-накладній № 59000358353533 ОСОБА_2 здійснено відправлення вантажу з м. Ужгород в м.Харків на ім`я ОСОБА_1 . Відправник вантажу передав представнику ТОВ "Нова Пошта" вантаж кількістю 1 місце, заявленою вагою 0,50 кг, оголошеною вартістю 200 грн., з описом вкладення - "Інше: запчастини". Вантаж, який направлявся по експрес-накладній № 59000358353533 вилучено Комінтернівським РВ ХМУ Національної поліції України в Харківській області. Прийняття рішення щодо повернення вантажу або компенсації його вартості призупинено до закінчення слідчих дій.
07.11.2018 року ОСОБА_1 звернувся з повторною претензією на ім?я ТОВ «Нова Пошта», в якій просив відшкодувати матеріальну та моральну шкоду, завдану незаконними діями працівників відділення № 18 ТОВ «Нова Пошта» у м. Харкові, що виразились у незаконному втручанні в особисту кореспонденцію (відправлення), а також передачу вмісту відправлення, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , до органу поліції.
Листами ТОВ «Нова Пошта» від 09.11.2018 року № 18514 та від 30.11.2018 року № 19326 повідомлено ОСОБА_1 про відсутність підстав для відшкодування непрямих збитків або втраченої вигоди у відповідності до п. 5.2 Умов надання послуг з організації перевезень відправлень та п. 7.2.12 публічного договору.
За вказаним виявленим фактом, слідчим відділом Слобідського ВП ГУНП Харківської області зареєстровано кримінальне провадження № 12018220540001935 від 31.08.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, що вбачається з листа слідчого слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП Харківської області Макаус В.М. від 01.10.2018 року на ім?я ОСОБА_1 . 
Постановою слідчого слідчого відділу Слобідського ВП ГУНП Харківської області Макаус В.М. від 05.10.2018 року кримінальне провадження № 12018220540001935 від 31.08.2018 року за фактом вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України, закрито у зв?язку із відсутністю складу кримінального правопорушення, передбаченого ст. 263 ч. 1 КК України.
Зі змісту вказаної постанови слідчого вбачається, що 30.08.2018 року до СВ Слобідського ВП ГУНП Харківської області надійшли матеріали про те, що 28.08.2018 року ОСОБА_4 , яка працює у відділенні № 18 ТОВ «Нова Пошта» повідомила про те, що працівниця переплутала посилки та видала не тому клієнту, після цього клієнт повернувся та повідомив, що в даній посилці знаходяться предмети, зовні схожі на патрони.
28.08.2018 року під час проведення огляду місця події в приміщенні відділення № 18 ТОВ «Нова Пошта», що розташоване за адресою: м. Харків, пр. Гагаріна, 181, було виявлено та вилучено картонну коробку, в середині якої знаходились два полімерні пакунки, в яких містилися предмети золотистого кольору, зовні схожі на кулі.
10.09.2018 року призначено судову балістичну експертизу по вилученим предметам. Отримано висновок судово-балістичної експертизи № 461 від 21.09.2018 року, де зазначено, що надані на дослідження 199 куль 30 калібру є складовими елементами мисливських патронів до нарізної зброї відповідного калібру та типорозміру патронника і у самостійному виді до категорії боєприпасів не відносяться. Виготовлені промисловим способом.
Так, відповідно до ст. 42 Конституції України держава захищає права споживачів, здійснює контроль за якістю і безпечністю продукції та усіх видів послуг і робіт, сприяє діяльності громадських організацій споживачів.
Згідно ст. 908 ЦК України перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них. Умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.
Відповідно до ст. 610 ЦК України визначено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; відшкодування збитків та моральної шкоди.
За змістом положень ч. 1, 2 ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов`язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов`язання.
Відповідно до ч. 1, 2 ст.623 ЦК України визначено, що боржник, який порушив зобов`язання, має відшкодувати кредиторові завдані ним збитки. Розмір збитків, завданих порушенням зобов`язання, доказується кредитором.
Згідно зі ст. 924 ЦК України перевізник відповідає за збереження вантажу, багажу, пошти з моменту прийняття їх до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу, багажу, пошти сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.
Разом з тим, згідно з ч. 1 ст. 16ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. 
При цьому, у відповідності з п. 9 ч. 2 ст. 16 ЦК України одним із способів захисту цивільних прав та інтересів може бути відшкодування моральної (немайнової) шкоди.
В свою чергу, відповідно до положень ч.ч. 1, 2 ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода полягає: у фізичному болю та стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї самої, членів її сім`ї чи близьких родичів; у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку із знищенням чи пошкодженням її майна; у приниженні честі та гідності фізичної особи, а також ділової репутації фізичної або юридичної особи. 
Як передбачено ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Водночас, згідно роз`яснень, які містяться у п. 2 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» від 27.03.1992 року за №6, розглядаючи позови про відшкодування шкоди, суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв`язок та є вина зазначеної особи. 
Також, згідно з абзацом другим п. 5 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди» № 4 від 31 березня 1995 року обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні. Суд, зокрема, повинен з`ясувати, чим підтверджується факт заподіяння позивачеві моральних чи фізичних страждань або втрат немайнового характеру, за яких обставин чи якими діями (бездіяльністю) вони заподіяні, в якій грошовій сумі чи в якій матеріальній формі позивач оцінює заподіяну йому шкоду та з чого він при цьому виходить, а також інші обставини, що мають значення для вирішення спору.
Звертаючись до суду з позовом, позивач, як на підставу для його задоволення, посилався на те, що йому завдано матеріальну та моральну шкоду незаконними діями працівників відділення № 18 ТОВ "Нова Пошта" у м. Харкові, що виразилися у незаконному втручанні в особисту кореспонденцію (відправлення), а також передачу вмісту відправлення, що є особистою приватною власністю ОСОБА_1 , до органу поліції.
Однак, будь-яких належних та допустимих доказів, які б підтверджували як факт завдання відповідачем шкоди, так і розмір шкоди, заявлений позивачем до відшкодування, матеріали справи не містять.
У свою чергу, умови надання послуг з організації перевезення відправлень ТОВ «Нова Пошта» визначені його Публічним договором.
Відповідно до розділу 5 Умов надання послуг з організації перевезення ТОВ «Нова Пошта», заборонені до транспортування відправлення, зокрема, вогнепальна і пневматична зброя та її частини, боєприпаси, холодна зброя, предмети, що імітують вогнепальну і холодну зброю, інші предмети спеціально призначені для нападу та оборони (кастети, стилети, балончики з рідиною паралітичної дії, порох тощо). 
Крім того, згідно зі змістом п. 9.4 вказаних умов, у разі виникнення сумніву, що відправлення містить предмети з категорії заборонених (без маркування, будь-якої ідентифікації, їдким запахом тощо), представник ТОВ «Нова пошта» має право вимагати надання відправлення для огляду і перевірки вмісту. Аналогічну норму містить п. 10.9 Умов.
Отже, виходячи з вищенаведеного, правильним є висновок суду першої інстанції про те, що дії працівників ТОВ "Нова Пошта" були вчинені у відповідності до вищенаведених положень Умов та правил надання послуг з організації перевезення ТОВ "Нова Пошта", адже виявивши обставини наявності у відправленні предметів, схожих на кулі, працівниками відповідача було правомірно вилучено відправлення за експрес-накладною № 59000358353533 та викликано працівників поліції, адже вони не могли діяти у іншій спосіб до встановлення правоохоронними органами дійсного призначення цих предметів.
Доводи апеляційної скарги щодо незаконності дій працівників поліції, зокрема щодо вилучення чужого майна без рішення суду, а лише за заявою відповідача, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки встановлених цих обставин не є предметом розгляду даної справи.
Натомість, слід зазначити, що після проведення всіх дій щодо перевірки товару, зокрема, встановлення висновком судової балістичної експертизи, що товар, який пересилався, не відноситься до категорії боєприпасів, позивач не позбавлений можливості ініціювати питання про його повернення.
Інші доводи апеляційної скарги, які на думку скаржника, є підставою для скасування рішення, є тотожними із його поясненнями на обгрунтування позовних вимог, ці доводи були предметом судового розгляду в суді першої інстанції, яким суд надав грунтовну оцінку, яка узгоджується з вимогами закону і з якою у суду апеляційної інстанції відсутні підстави не погодитися.
Таким чином, суд першої інстанції повно та всебічно розглянув справу, надав всім доводам сторін належну правову оцінку, оцінив належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності та постановив законне, правильне по суті і справедливе рішення про відмову у задоволенні позову у зв`язку з недоведеністю позивачем обставин, наведених в обгрунтування позовних вимог.
При апеляційному розгляді справи порушень норм матеріального і процесуального права, які є підставою для скасування рішення, в справі не виявлено.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
З огляду вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду без змін.
Також, слід зауважити, що дана справа віднесена процесуальним законом до категорії малозначних справ, а тому, в силу положень ч. 6 ст. 19 та ч. 3 ст. 389 ЦПК України, постанова суду апеляційної інстанції не підлягає касаційному оскарженню.
Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 268, 367, 368, 372, 374, 375, 381-384 ЦПК України, суд
 
П О С Т А Н О В И В:
 
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 18 листопада 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю "Нова пошта" про захист прав споживачів, стягнення збитків та відшкодування моральної шкоди - залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
 
Суддя-доповідач                                                                         М.І. Оніщук
 
Судді                                                                                   В.А. Шебуєва
 
                                                                                              Г.В. Крижінанівська