ПОЛТАВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Справа № 545/1598/21  Номер провадження 33/814/467/21	Головуючий у 1-й інстанції Кіндяк І. С.  Доповідач ап. інст. Хіль Л. М.	

ПОСТАНОВА 
ПО СПРАВІ ПРО АДМІНПРАВОПОРУШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 листопада 2021 року 	м. Полтава	

Суддя Полтавського апеляційного суду Хіль Л.М., 
за участі:
представника – Киви В.І.
при секретарі: Бродській В.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи про адміністративне правопорушення за апеляційною скаргою Киви Віктора Івановича, діючого в інтересах ОСОБА_1 
на постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року, 
у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 КУпАП,
в с т а н о в и л а:
Постановою судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року  ОСОБА_1 визнано винним у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17000,00 грн з позбавлення права керування транспортними засобами на строк - один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі – 454,00 грн.
Цією постановою водія ОСОБА_1 визнано винним у тому, що він 23 травня 2021 року о 18 год. 18 хв., в с. Терешки по вул. Шевченка, 10, Полтавського району, Полтавської області, керував ТЗ: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння, чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Не погодившись із вказаною постановою, її в апеляційному порядку оскаржив ОСОБА_2 , діючий в інтересах ОСОБА_1 , у якій просив скасувати постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року та закрити провадження у справі.
В обґрунтування апеляційної скарги вказував, що справу розглянуто з грубим порушенням норм процесуального та матеріального права.
Вказував, що в поданому до суду протоколі про адміністративне правопорушення серії ОБ №085032 не зазначено який саме відеозапис до нього додається, не зазначено свідків, ні потерпілих, а у протоколі, який був вручений ОСОБА_1 крім дати та часу судового засідання не зазначено жодної обставини, що стосується адміністративного правопорушення.
Зазначав, що відео долучене до протоколу без відповідних позначень  (номер, дата, тривалість, засіб зйомки тощо).
У матеріалах наявних у справі не зазначено засобу зйомки, проте з відео вбачається, що зйомка проводилась відеокамерою, використання якої не передбачено Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, затвердженою Наказом МВС України 18 грудня 2018 року № 1026.
Також неможливо встановити хто та де проводив відеозйомку.
На приєднаному до протоколу відеозаписі зафіксовано тільки факт перебування ОСОБА_1 в салоні автомобіля, з вимкненим двигуном, що не рухався, зафіксовані пояснення ОСОБА_1 де він визнає факт вживання пива та обізнаний у протиправності керування автомобілем в нетверезому стані але не вказує на факт керування автомобілем особисто. 
Зазначав, що через корегування відеозапису подальші пояснення залишились не дослідженими.
Також зазначав, що співробітники поліції склали протокол на ОСОБА_1 , який знаходячись в автомобілі хоча і перебував у стані алкогольного сп`яніння але не виконував функцій водія цього транспортного засобу. 
Звертає увагу, що із наданих суду письмових пояснень слідує, що ОСОБА_1 23 травня 2021 року не керував транспортними засобом, а працівники Відділу поліції №2, Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області, скориставшись його станом, умисно відмовили в залученні свідків та зловживаючи службовим становищем, внесли до протоколу недостовірні відомості і підробили відеозапис.
Відсутність свідків, неналежне оформлення матеріалів про адміністративне правопорушення, не повідомлення особи та відмова в розгляді заяви про залучення до справи її представника, ненадання копії постанови свідчать про порушення норм процесуального права і є ознаками зловживання службовим становищем працівниками поліції та суду.
Вказував, що докази в даному провадженні, а саме протокол про адміністративне правопорушення серії ОБ № 085032, складений з порушеннями і містить недостовірні відомості та незареєстрований відеозапис, зроблений на невстановленому обладнанні, невстановленою особою, в невстановлену дату, в невстановленому місці, не відповідають критеріям достовірності та не можуть бути визнані належними.
В справі про адміністративне правопорушення не має фактичних даних, на основі яких у визначеному законом порядку суд міг би встановити наявність адміністративного правопорушення.
Крім того зазначав, що місцевий суд незаконно відмовив йому в доступі до правосуддя, а саме не залучивши його в якості представника.
Також у письмових поясненням ОСОБА_2 зазначив, що наявне в матеріалах справи відео зафіксоване на непередбачену Інструкцією із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18.12.2018 року.
Разом з тим при подачі апеляційної скарги, апелянтом заявлено клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови, яке обґрунтоване тим, що 22 червня 2021 року постанова не проголошувалась, а датою оприлюднення в ЄДРСР зазначено 24 червня 2021 року. 
ОСОБА_1 попри вжиті апеляційним судом заходи щодо належного повідомлення останнього про місце, дату, час слухання справи, в судове засідання не з`явився, натомість в судовому засіданні був присутній його захисник Кива В.І.
Інспектор Кейбало Є.О. будучи належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи у судове засідання не з`явився, передавши телефонограму у якій повідомив, що не може з`явитися на судове засідання, що не перешкоджає розгляду справи.
Щодо поновлення строку на апеляційне оскарження слід зазначити наступне.
Відповідно до ч.2 ст.294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
З огляду на те, що справу про адміністративне правопорушення було розглянуто суддею за відсутності правопорушника, про результати розгляду справи апелянту стало відомо лише 24 червня 2021 року,а апелянтом заявлено клопотання про поновлення такого строку, строк на апеляційне оскарження постанови пропущено з поважних причин і тому його необхідно поновити. 
Заслухавши ОСОБА_2 , дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги та додаткові пояснення ОСОБА_2 , приходжу до висновку про наявність підстав для задоволення скарги з огляду на таке.
Відповідно до вимог ст. 252, 280 КпАП України при розгляді справи про адміністративне правопорушення, суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Суддя місцевого суду даних вимог закону не дотримався, у зв`язку з чим прийшов до помилкового висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КпАП України.
Виносячи постанову, місцевий суд виходив з того, що вина водія ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення за ч. 1 ст. 130 КУпАП, підтверджується матеріалами справи в їх сукупності, а саме: рапортом поліції від 23 травня 2021 року у якому повідомлено, що водій автомобіля Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , перебуває у стані алкогольного сп`яніння, протоколом про адміністративне правопорушення у якому зафіксовано обставини події адміністративно правопорушення, висновком ПОНД у якому зафіксовано факт перебування гр. ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння, відеоматеріалом у якому зафіксовано факт того, що гр. ОСОБА_1 , керував ТЗ: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , після чого був зупинений працівниками поліції, а тому його дії кваліфіковано за ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Однак суд апеляційної інстанції не може погодитись із таким висновком місцевого суду.
Відповідно до статті 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото - і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Отже, притягнення особи до адміністративної відповідальності, можливе лише за наявності події адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка підтверджена належними доказами.
Згідно протоколу про адміністративне правопорушення серії ОБ №085032 від 23 травня 2021 року складеного інспектором СРПП ВП №2 ПРУП лейтенантом поліції Кейбалом Є.О., 23 травня 2021 року о 18 год. 18 хв., в с. Терешки по вул. Шевченка, 10, Полтавського району, Полтавської області, водій гр. ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , керував ТЗ: Toyota Corolla, д.н.з. НОМЕР_1 , у стані алкогольного сп`яніння (про це надійшло повідомлення на лінію 102), чим порушив п. 2.9 а ПДР України та вчинив адміністративне правопорушення передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
У протоколі зазначено, що медичний огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився у встановленому законодавством порядку в медичному закладі у лікаря нарколога та підтверджується висновком медичного закладу №201 від 23 травня 2021 року. Від керування ТЗ відсторонений та переданий тверезому водієві.
Положеннями частин 1,2 статті 266 КУпАП (в редакції Закону N 1231-IX від 16.02.2021) встановлено, що особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. 
Так згідно з пунктом 2 розділу І цієї Інструкції огляду на стан сп`яніння підлягають водії транспортних засобів, щодо яких у поліцейського уповноваженого підрозділу Національної поліції України (далі – поліцейського) є підстави вважати, що вони перебувають у стані сп`яніння згідно з ознаками такого стану.
Пунктом 6 розділу І Інструкції передбачено, що огляд на стан сп`яніння проводиться: поліцейським на місці зупинки транспортного засобу з використанням спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом; лікарем закладу охорони здоров`я (у сільській місцевості за відсутності лікаря – фельдшером фельдшерсько-акушерського пункту, який пройшов спеціальну підготовку).
Згідно з пунктом 7 розділу І Інструкції у разі відмови водія транспортного засобу від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу або його незгоди з результатами огляду, проведеного поліцейським, такий огляд проводиться в найближчому закладі охорони здоров`я, якому надано право на його проведення відповідно до ст. 266 КУпАП.
Пунктом 1 розділу ІІ цієї Інструкції передбачено, що за наявності ознак, передбачених пунктом 3 розділу І цієї Інструкції, поліцейський проводить огляд на стан сп`яніння за допомогою спеціальних технічних засобів, дозволених до застосування МОЗ та Держспоживстандартом.
Так з матеріалів справи вбачається, що огляд на стан алкогольного сп`яніння ОСОБА_1 проводився у медичному закладі, а саме КП «Полтавський обласний центр терапії залежностей Полтавської обласної ради».
Проте матеріали справи не містять доказів того, що працівниками поліції проводився огляд водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу. 
Разом з тим ні протокол про адміністративне правопорушення, а ні матеріали справи не містять відомості про відмову ОСОБА_1 від проходження освідування на місці, що стало б підставою для проведення такого огляду у медичному закладі.
Долучений до матеріалів справи відеозапис, де зафіксовано лише факт зупинки транспортного засобу, не може вважатися належним та допустимим доказом виходячи з наступного. 
Згідно Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року, вона регулює застосування органами, підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції автоматичної фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, доступ до відеозаписів працівників поліції та інших осіб, порядок зберігання, видачу та приймання технічних приладів і технічних засобів, а також зберігання, видалення та використання інформації, отриманої з цих приладів, включення відеореєстратора здійснюється з моменту початку виконання службових обов`язків або спеціальної поліцейської операції, а відеозапис ведеться безперервно до її завершення, при цьому в процесі включення відеореєстратора поліцейський переконується в точності встановлених на пристрої дати та часу. Залежно від наявних режимів відеореєстратора та освітлення відеозапис здійснюється у відповідному режимі денної або нічної зйомки. Тобто запис відеозапису, якщо він здійснювався із нагрудної камери поліцейського, має бути повним, а не його окремі кориговані частини.
Під час перегляду відеозапису, яке долучено до матеріалів справи, судом встановлено, що відеозапис містить на диску тільки одну частину, де зафіксована зупинка транспортного засобу, тобто зйомка не велася безперервно і до її завершення, як того вимагає Інструкція.
Відповідно до ст.283 КУпАП, розглянувши справу про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) виносить постанову по справі. Така постанова повинна містити найменування органу (посадової особи), який виніс постанову; дату розгляду справи; відомості про особу, стосовно якої розглядається справа; опис обставин, установлених під час розгляду справи; зазначення нормативного акта, що передбачає відповідальність за таке адміністративне правопорушення; прийняте у справі рішення.
Постанова по справі про адміністративне правопорушення у сферах забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, крім даних, визначених частиною другою цієї статті, повинна містити, крім іншого, відомості про технічний засіб, яким здійснено фото або відеозапис (якщо такий запис здійснювався).
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 15 листопада 2018 року в рамках справи № 524/5536/17, адміністративне провадження №К/9901/1403/17 зроблено правовий висновок, що відеозапис, поданий поліцією на підтвердження факту порушення водієм правил дорожнього руху, не може вважатися належним доказом у зв`язку з тим, що оскаржувана постанова про притягнення до адміністративної відповідальності не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис.
Разом з тим згідно наданої відповіді заступника начальника ВП №2 Полтавського РУП ГУНП в Полтавській області Євграфова М. №11208/115/104/04/2021 від 18 жовтня 2021 року на запит Полтавського апеляційного суду №545/1598/21/19304/2021 від 23 вересня 2021 року щодо наявності сертифіката відповідності засобу зйомки відеозапису в матеріалах справи та наявності відеозапису з відеореєстратора від 23 травня 2021 року в період з 18:00 год. по 21:30 год. встановлено, що відеозапис який наявний в матеріалах справи фіксувався керуючись ч.1 ст. 40 Закону України «Про Національну поліцію» на відеокамеру SONY модель DCR-SX65E з серійним номером 1209188, до майна ВП2 ПРУП ГУНП в Полтавській області не відноситься, знаходиться в чужому володінні.
Крім того, положенням ст. 40 Закону України "Про Національну поліцію" передбачено, що поліція для забезпечення публічної безпеки і порядку може закріплювати на форменому одязі, службових транспортних засобах, монтувати/розміщувати по зовнішньому периметру доріг і будівель автоматичну фото- і відеотехніку, а також використовувати інформацію, отриману із автоматичної фото- і відеотехніки, що знаходиться в чужому володінні, з метою забезпечення дотримання ПДР.
При цьому в Інструкції із застосування органами та підрозділами поліції технічних приладів і технічних засобів, що мають функції фото-і кінозйомки, відеозапису, засобів фото-і кінозйомки, відеозапису, яка затверджена Наказом МВС України №1026 від 18 грудня 2018 року затверджено перелік містить вичерпний перелік технічних приладів і технічних засобів за допомогою яких працівники поліції здійснюють відео фіксацію, а саме: автомобільна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відео-, аудіо запису, безпілотний літальний апарат, відео реєстратор, портативний відео реєстратор, стаціонарна система технічних приладів і технічних засобів фото- і кінозйомки, відеозапису.
Проте протокол про адміністративне правопорушення не містить посилань на технічний засіб, за допомогою якого здійснено даний відеозапис та складений з порушенням вимог закону, а тому не може вважатись належним і допустимим доказом вчинення адміністративного правопорушення та братись судом до уваги.
Зазначені обставини вказують на істотне порушення працівником поліції процедури проведення огляду водія ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння, передбаченої ст. 266 КУпАП, Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції та Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду.
Згідно вимог частини 5 статті 266 КУпАП огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Ураховуючи вищенаведене, апеляційний суд приходить висновку про істотні процесуальні порушення місцевим судом, які ставлять під сумнів висновок про доведення вини ОСОБА_1 .
Відповідно до вимог ст.7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом. Провадження в справах про адміністративні правопорушення здійснюється на основі суворого додержання законності.
Притягнення особи до адміністративної відповідальності можливе лише за наявності факту адміністративного правопорушення та вини особи у його вчиненні, яка має бути підтверджена належними доказами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 КУпАП.
При незгоді правопорушника з протоколом і запереченні вини, суд повинен ретельно перевіряти всі доводи й докази у справі.
Всі викладені в протоколі про адміністративне правопорушення обставини повинні бути належним чином перевірені та доводитися сукупністю належних і допустимих доказів.
При цьому, суд не вправі самостійно відшукувати докази винуватості особи у вчиненні правопорушення. Адже діючи таким чином, суд неминуче перебиратиме на себе функції обвинувача, позбавляючись статусу незалежного органу правосуддя, що є порушенням ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі Конвенція).
Ураховуючи викладене та аналізуючи докази в їх сукупності, вважаю, що в матеріалах справи відсутні належні докази вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП.
За таких обставин апеляційний суд немає процесуально-правових підстав для відхилення доводів апелянта, тому апеляційна скарга підлягає задоволенню, постанова суду скасуванню, як незаконна й необґрунтована. 
Тому, ураховуючи практику ЄСПЛ та загальні принципи судочинства, апеляційний суд констатує істотні порушення при оформленні протоколу та судовому розгляді справи, що є підставою для скасування оскарженої постанови і закриття справи за відсутністю в діях  ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ст. 130 ч.1 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суддя апеляційного суду
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року.
Апеляційну скаргу Киви Віктора Івановича діючого в інтересах ОСОБА_1 – задовольнити.
Постанову судді Полтавського районного суду Полтавської області від 22 червня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності, передбаченої ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення – скасувати.
Прийняти нову постанову, якою закрити провадження у справі про притягнення   ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 130 КУпАП на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП, у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. 

Суддя Полтавського 
апеляційного суду                                                                     Л.М. Хіль