Дата документу 17.11.2021 Справа № 310/3464/20

Запорізький Апеляційний суд

 
ЄУН 310/3464/20	Головуючий у 1-й інстанції Маринін О.В.	
Пр. № 22-ц/807/178/21	Суддя-доповідач Гончар М.С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
17 листопада 2021 року                                        м. Запоріжжя

Запорізький апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді (судді-доповідача)                Гончар М.С.
суддів                                                Маловічко С.В., Подліянової Г.С.
за участі секретаря                                        Бєлової А.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції апеляційну скаргу Бердянської міської ради на рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Бердянської міської ради Запорізької області про визначення додаткового строку для прийняття спадщини
ВСТАНОВИВ:

У травні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до суду із вищезазначеним позовом (т.с. 1 а.с. 2-4), в якому просила визначити їй додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
В обґрунтування свого позову позивач зазначала, що ІНФОРМАЦІЯ_1 помер її батько - ОСОБА_2 . Після смерті ОСОБА_2 відкрилась спадщина у вигляді квартири АДРЕСА_1 . Протягом усього свого життя вона з батьком не підтримувала стосунків через його небажання займатись її вихованням та брати участь в її житті, батьки розірвали шлюб, після чого вихованням позивачки займався вітчим. Позивачка переїхала на постійне місце проживання до м. Київ, після чого їй взагалі не були відомі деталі життя рідного батька, вони не спілкувались та жодним чином не підтримували зв`язок. 09.05.2020 при спілкуванні матір`ю позивачка дізналась, що батько помер майже рік тому, похованням займалась мати, вітчим і брат позивачки. Мати також повідомила, що після смерті батька залишилась спадщина у виді квартири і, оскільки протягом всього життя батько фінансово не підтримував позивачку, було б справедливо якби цю квартиру успадкувала вона. Проте на той момент строк для прийняття спадщини вже вплинув. Спадкоємцем померлого ОСОБА_2 є також рідний брат позивачки, який не бажає успадковувати квартиру батька. У зв`язку з чим, просить надати додатковий строк для прийняття спадщини після смерті батька
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено суддю суду першої інстанції Мариніна О.В. (т.с. 1 а.с. 29).
Ухвалою суду першої інстанції (а.с. 30) відкрито провадження у цій справі за правилами загального позовного провадження.
Рішенням Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року (т.с. 1 а.с. 54-55) позовні вимоги ОСОБА_1 у цій справі задоволено у повному обсязі.
Визначено ОСОБА_1 додатковий строк в три місяці для подання заяви про прийняття спадщини у вигляді квартири АДРЕСА_1 , що відкрилась після смерті ОСОБА_2 .
Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду першої інстанції, посилаючись на неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права судом першої інстанції при його ухваленні, відповідач Бердянська міська рада Запорізької області у своїй апеляційній скарзі (т.с. 1 а.с. 62-76) просила рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог позивача відмовити у повному обсязі.
В автоматизованому порядку для розгляду цієї справи визначено колегію суддів Запорізького апеляційного суду: головуючого суддю (суддю-доповідача) Гончар М.С., суддів Маловічко С.В. та Подліянову Г.С. (т.с. 1 а.с. 78).
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 79) клопотання Бердянскої міської ради про поновлення їй строку на апеляційне оскарження рішення суду першої інстанції у цій справі задоволено. Ухвалою апеляційного суду апеляційне провадження за вищезазначеною апеляційною скаргою відкрито 23 листопада 2020 року (т.с. 1 а.с. 106), зупинено дію оскаржуваного рішення у цій справі відповідно до ст. 359 ч. 4 ЦПК України, справу призначено до апеляційного розгляду (т.с. 1 а.с. 108), з урахуванням навантаженості судді-доповідача та колегії суддів, а також відпустки судді-доповідача.
Позивач ОСОБА_1 не скористалась своїм правом на подачу відзиву на вищезазначену апеляційну скаргу відповідача у цій справі станом на час її розгляду апеляційним судом.
Однак, в силу вимог ст. 360 ч. 3 ЦПК України відсутність відзиву на апеляційну скаргу не перешкоджає перегляду рішення суду першої інстанції апеляційним судом.
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 130) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення клопотань представника Бердянської міської ради Запорізької області та ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ганчевої М.А.
У судовому засіданні 24 лютого 2021 року (т.с. 1 а.с. 133-134) апеляційним судом було розпочато розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника позивача ОСОБА_1 - адвоката Ганчевої М.А., яка не повідомляла апеляційний суд про заведення будь-якої спадкової справи за заявою позивача у приватного нотаріуса, тому остання апеляційним судом на той час у приватного нотаріуса не витребувалась, у розгляді справи оголошено перерву у зв`язку із витребуванням (ухвала апеляційного суду, т.с. 1 а.с. 136): 
- у Бердянської державної нотаріальної контори для долучення до матеріалів цієї справи - фотокопію спадкової справи, якщо така заводилась після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , - чи витяг зі Спадкового реєстру на підтвердження того, що: = така спадкова справа не заводилась, = складався (не складався) заповіт спадкодавцем ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 
- у Бердянської міської ради Запорізької області (відділ реєстрації місця проживання виконавчого комітету) для долучення до матеріалів цієї справи інформацію: - на підтвердження (спростування) місця реєстрації ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , на день його смерті ІНФОРМАЦІЯ_3 за адресою: АДРЕСА_2 ; - а також ПІБ інших осіб, ступінь родинного зв`язку останніх з померлим (дружина, дочка тощо), які були зареєстровані за цією адресою разом із ОСОБА_2 станом на час відкриття спадщини ІНФОРМАЦІЯ_3 . 
Згідно із довідкою ради (т.с. 1 а.с. 155), наданою на виконання вищезазначеної ухвали апеляційного суду спадкодавець на день смерті був зареєстрований за адресою один.
Відповідно до інформації нотаріальної контори (т.с. 1 а.с. 167) державною нотаріальною конторою спадкова справа не заводилась, проте остання 18.11.2020 року заведена приватним нотаріусом Бердянського міського нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А.
Ухвалою апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 184) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення заяви представника Бердянської міської ради Запорізької області.
У судовому засіданні 26 травня 2021 року (т.с. 1 а.с. 186-187) апеляційним судом було продовжено розгляд цієї справи по суті: заслухано доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача Бердянської міської ради Запорізької області Ареф`євої Ю.М., яка у даному судовому засіданні зазначала, що відповідачу стало відомо, що позивач вже отримала у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину та зареєструвала за собою право власності на вищезазначену квартиру, вважала за доцільне витребувати у вищезазначеного приватного нотаріуса фотокопію спадкової справи після смерті спадкодавця для долучення до матеріалів цієї справи, у розгляді справи оголошено перерву з урахуванням навантаження судді – доповідача та колегії суддів та щорічної і додаткової відпусток судді-доповідача (т.с. 1 а.с. 198, т.с. 2 а.с. 89) у зв`язку із витребуванням (т.с. 1 а.с. 191): 
- у приватного нотаріуса Бердянського міського нотаріального округу Степаненко Т.А. для долучення до матеріалів цієї справи фотокопії спадкової справи (номер у спадковому реєстрі 66779400, номер у нотаріуса 100/2020), яка була заведена 18.11.2020 року після смерті ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , який на час відкриття спадщини був зареєстрований за адресою: АДРЕСА_3 .
На виконання вказаної ухвали апеляційного суду від 26 травня 2021 року від приватного нотаріуса Бердянського районного нотаріального округу Запорізької області Степаненко Т.А. надійшла фотокопія спадкової справи після померлого ІНФОРМАЦІЯ_4 ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 (т.с. 2 а.с. 3-86), а також інформаційна довідка зі Спадкового реєстру № 65221930 від 16.06.2021 року (т.с. 2 а.с. 2). 
Ухвалами апеляційного суду (т.с. 1 а.с. 192, т.с. 2 а.с. 100) розгляд цієї справи призначено в режимі відеоконференції в порядку задоволення заяв представника Бердянської міської ради Запорізької області та ОСОБА_1 в особі представника адвоката Ганчевої М.А.
У дане судове засідання належним чином повідомлені апеляційним судом про дату, час і місце розгляду цієї справи (т.с. 1 а.с. 199-205), у тому числі позивач ОСОБА_1 через свого представника - адвоката Ганчеву М.А. (т.с. 1 а.с. 5-6, т.с. 2 а.с. 93), що узгоджується із вимогами ст. 130 ч. 5 ЦПК України, всі учасники цієї справи не з`явилась, окрім представника Бердянської міської ради Запорізької області – Ареф`євої Ю.М. в режимі відеоконференції.
Позивач ОСОБА_1 про причини своєї неявки апеляційний суд не сповістила, клопотань про відкладення розгляду цієї справи апеляційному суду не подавала.
Новий представник позивача ОСОБА_1 з 10 листопада 2021 року – адвокат Пашніна А.В. (т.с. 2 а.с. 91-92) подала апеляційному суду заяву (т.с. 2 а.с. 90), в якій просила відкласти розгляд цієї справи, оскільки їй, як представникові необхідний додатковий строк для ознайомлення з усіма матеріалами цієї справи та обставинами у справі.
Крім того, від попереднього представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Ганчевої М.А. надійшла заява (т.с. 2 а.с. 93), в якій остання підтвердила, що ОСОБА_1 10.11.2021 року розірвала з нею договір про надання правової допомоги, у зв`язку із чим надалі її повноваження в якості представника позивача у цій справі припинені, але про дату, час і місце проведення даного судового засідання вона позивача свого часу повідомила. 
За змістом ст. 372 ч. 2 ЦПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи апеляційним судом.
В силу вимог ст. 371 ч. 1 ЦПК України апеляційна скарга на рішення суду першої інстанції має бути розглянута протягом шістдесяти днів з дня постановлення ухвали про відкриття апеляційного провадження.
Встановлено, що попередній представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Ганчева М.А., та, відповідно, через останню в порядку ст. 130 ч. 5 ЦПК України й позивач, були завчасно 05.06.2021 року (т.с. 1 а.с. 201), тобто майже більше, ніж за 4 (чотири) місяці були повідомлені апеляційним судом про дату даного судового засідання 17.11.2021 року, та, відповідно, позивач ОСОБА_1 мала достатньо часу для того, щоб визначитись із новим представником, а новий представник, у тому числі ОСОБА_3 – достатньо часу, щоб ознайомитись із матеріалами цієї справи, у тому числі з дати укладення договору сторін на надання правової допомоги - 10.11.2021 року (т.с. 1 а.с. 98). 
В силу вимог ст. 44 ч. 1 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правам не допускається. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (РИМ, 4.XI.1950), яка згідно з частиною першою статті 9 Конституції України є частиною національного законодавства України, кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру або встановить обґрунтованість будь-якого висунутого проти нього кримінального обвинувачення.
При вищевикладених обставинах, апеляційний суд визнав неповажними причини неявки у дане судове засідання позивача ОСОБА_1 та нового представника останньої - адвоката Пашніної А.В. і на підставі ст. ст. 371, 372 ч. 2 ЦПК України ухвалив: у задоволенні заяви нового представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Пашніної А.В. про відкладення розгляду цієї справи відмовити, розглядати дану справу апеляційним судом у даному судовому засіданні за відсутністю учасників цієї справи, що не з`явились, за присутністю в режимі відеоконференції представника Бердянської міської ради Запорізької області – Ареф`євої Ю.М. ( т.с. 1 а.с. 67, 73-76).
Відводів у цій справі не заявлено, самовідводи відсутні.
Заслухавши доповідь судді-доповідача, додаткові пояснення представника Бердянської міської ради Запорізької області – Ареф`євої Ю.М., дослідивши матеріали фотокопії спадкової справи приватного нотаріуса (т.с. 2 а.с. 1-88), перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд дійшов висновку про те, що апеляційна скарга Бердянської міської ради Запорізької області у цій справі підлягає залишенню без задоволення з таких підстав.
В силу вимог ст. 367 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити судове рішення без змін, а скаргу без задоволення.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За змістом ст. 381 ч. 1 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги приймає постанову за правилами ст. 35 і глави 9 розділу ІІІ цього Кодексу з особливостями, зазначеними у ст. 382 цього Кодексу.
Встановлено, що суд першої інстанції, задовольняючи позов позивача ОСОБА_1  у повному обсязі у цій справі, керувався ст. ст. 1220-1223,1268,1270,1272 ЦК України, ст. ст. 10-13,76-83,258-265 ЦПК України та виходив із обґрунтованості та доведеності позовних вимог позивача у цій справі.
Апеляційний суд погоджується із таким висновком суду першої інстанції, вважає його правильним, а рішення суду першої інстанції - таким, що ухвалено з додержанням вимог закону, є обґрунтованим та законним.
Ст. 263 ЦПК України містить вимоги щодо законності і обґрунтованості судового рішення, а ст. 264 ЦПК України – питання, які вирішує суд під час ухвалення рішення суду. 
Зазначеним вимогам закону рішення суду першої інстанції у цій справі відповідає.
Так, судом першої інстанції було правильно встановлено, що ОСОБА_1 є донькою ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження (копія т.с. 1 а.с. 15), в якому зазначено, що ОСОБА_2 є батьком ОСОБА_4 (прізвище змінено на ОСОБА_5 внаслідок укладення шлюбу, що підтверджується свідоцтвом про шлюб, копія т.с. 1 а.с. 16).
Згідно із свідоцтвом про смерть (копія т.с. 1 а.с. 10) ОСОБА_2 помер ІНФОРМАЦІЯ_1 в м. Бердянську Запорізької області (т.с. 1 а.с. 10).
Як було правильно встановлено судом першої інстанції (т.с. 1 а.с. 12-13) квартира АДРЕСА_1 на праві власності належала померлому ОСОБА_2 .
За загальним правилом положення про спадкування право на спадщину виникає в день відкриття спадщини. Спадщина відкривається внаслідок смерті особи або оголошення її померлою, для прийняття спадщини встановлюється строк у шість місяців, який починається з часу відкриття спадщини (ст. ст. 1220, 1222, 1270 ЦК України).
Спадкоємець, який бажає прийняти спадщину, але на час відкриття спадщини не проживав постійно із спадкодавцем, має подати нотаріусу заяву про прийняття спадщини (ч. 1 ст. 1269 ЦК України).
Згідно з ч. 3 ст. 1272 ЦК України за позовом спадкоємця, який пропустив строк для прийняття спадщини з поважної причини, суд може визначити йому додатковий строк, достатній для подання ним заяви про прийняття спадщини.
За змістом цієї статті поважними причинами пропуску строку для прийняття спадщини є причини, які пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Правила ч. 3 ст. 1272 ЦК України про надання додаткового строку для подання заяви про прийняття спадщини можуть бути застосовані, якщо: 1) у спадкоємця були перешкоди для подання такої зави; 2) ці обставини визнані судом поважними.
Такий правовий висновок висловлений Верховним Судом України у постанові від 23 серпня 2017 року № 6-1320цс17.
При цьому, вирішуючи питання поважності причин пропущення шестимісячного строку, визначеного ст. 1270 ЦК України, для прийняття спадщини, суд має враховувати, що такі причини визначаються в кожному конкретному випадку з огляду на обставини кожної справи.
З урахуванням наведеного, якщо спадкоємець пропустив шестимісячний строк для подання заяви про прийняття спадщини з поважних причин, закон гарантує йому право на звернення до суду з позовом про визначення додаткового строку на подання такої заяви.
Разом з тим Пленум Верховного Суду України у пункті 24 постанови від 30 травня 2008 року № 7 «Про судову практику у справах про спадкування» судам роз`яснив, що, вирішуючи питання визначення особі додаткового строку, суд досліджує поважність причини пропуску строку для прийняття спадщини. При цьому необхідно виходити з того, що поважними є причини, пов`язані з об`єктивними, непереборними, істотними труднощами для спадкоємця на вчинення цих дій.
Поважними причинами пропуску строку визнаються, зокрема: 1) тривала хвороба спадкоємців; 2) велика відстань між місцем постійного проживання спадкоємців і місцем знаходження спадкового майна; 3) складні умови праці, які, зокрема, пов`язані з тривалими відрядженнями, в тому числі закордонними; 4) перебування спадкоємців на строковій службі у складі Збройних Сил України; 5) необізнаність спадкоємців про наявність заповіту тощо.
Судом першої інстанції було правильно встановлено, що шестимісячний строк для прийняття спадщини після померлого ОСОБА_2 сплив, а  ОСОБА_1 із заявою про прийняття спадщини до нотаріальної контори у визначений строк не звернулась.
Проте, проаналізувавши встановлені обставини в їх сукупності, давши оцінку зібраним по справі доказам, суд першої інстанції дійшов правильно переконання, що у позивача дійсно були перешкоди для подання заяви про прийняття спадщини.
Такими обставинами суд першої інстанції правильно визнав те, що протягом життя позивачка та її батько не спілкувались, життям один одного не цікавились, не бачились та не підтримували будь-яких зв`язків, у зв`язку з чим про смерть батька ОСОБА_1 дізналась лише майже через рік. 
Належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні.
Крім того, при цьому, тривалий час позивач працює та постійно проживає в м. Києві, що територіально віддалено від місцезнаходження спадкового майна. 
Також, з 29.04.2016 року ОСОБА_1 займає посаду фахівця CRM проектів та за родом трудової діяльності перебуває у тривалих відрядженнях, в тому числі закордонних (т.с. 1 а.с.20-25).
Інших спадкоємців, які б претендували на спадкове майно, судом першої інстанції правильно не було встановлено.
Заперечення відповідача суд першої інстанції правильно не прийняв до уваги, як спроможні. Оскільки, факт незнання  ОСОБА_1  про смерть батька підтверджено двома свідками під час судового розгляду у суді першої інстанції, а постійне проживання позивачки (договір оренди квартири з 2015 року у м. Київ т.с. 1 а.с. 18-19, незважаючи на місце реєстрації в м. Бердянську, копія паспорту з відмуткою про реєстрації а.с. 7 зворот) в м. Києві підтверджується довідкою з місця роботи (копія т.с. 1 а.с. 26) та трудовою книжкою (копія т.с. 1 а.с. 27-28), з яких вбачається, що ОСОБА_1 з 29.04.2016 року по теперішній час працює в ТОВ «Смарт-Бізнес» за адресою вул. Ризька, 8 а м. Київ.
Посилання відповідача на наявність ознак ст. 1277 ЦК України, суд першої інстанції правильно вважав необґрунтованими, з огляду на наявність спадкоємців першої черги за законом.
Доказів на підтвердження усунення їх від права на спадкування відповідачем суду першої інстанції у цій справі не було надано.
Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що позивач строк для прийняття спадщини пропустила з поважних причин і є всі підстави задовольнити позов, визначити строк у межах передбаченого законом загального терміну шести місяців і таким достатнім строком є три місяці, перебіг якого рахується після набрання рішенням законної сили.
Доводи апеляційної скарги Бердянської міської ради Запорізької області дублюють доводи її заперечень проти позову позивача у цій справі, яким суд першої інстанції вже надав належну оцінку, з якою погоджується апеляційний суд.
Ці доводи є такими, що не спростовують правильно встановлених судом першої інстанції фактичних обставин цієї справи та правильних висновків суду першої інстанції у цій справі, а лише відображають позицію Бердянської міської ради Запорізької області у цій справі, яку вона та її представник вважають єдино правильною та єдино можливою.
«Незнання про смерть спадкодавця», як причина пропуску строку для прийняття спадщини позивачем, на яку у тому числі посилався апелянт в обґрунтування своєї апеляційної скарги у цій справі (т.с. 1 а.с. 64), дійсно не може бути визнана поважною (правовий висновок, викладений у постанові ВС від 13 грудня 2018 року по справі № 459/295/16-ц) лише сама по собі без встановлення інших об`єктивних, непереборних, істотних труднощів на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку. 
Проте, у цій справі, суд першої інстанції правильно встановив, що окрім незнання позивача (рідної дочки) про смерть 17.06.2019 року спадкодавця (батька) до 09.05.2020 року, враховуючи, що батьки позивача розлучилися та мешкали окремо один від одного, а позивач мешкала із матір`ю, та батько і дочка після цього протягом усього життя позивачки ніколи разом не мешкали і взагалі не спілкувались, вихованням позивачки займався вітчим, що підтвердили у суді першої інстанції свідки (належні, допустимі докази протилежного у матеріалах цієї справи відсутні), мають місце також у своїй сукупності інші об`єктивні непереборні, істотні труднощі на вчинення дій щодо прийняття спадщини не свідчить про поважність причин пропуску зазначеного строку (велика відстань між місцем постійного проживання та роботи спадкоємця (м. Київ) і місцем знаходження спадкового майна (м. Бердянськ), закордонні відрядження позивача та інш.).
Крім того, у даному випадку отримання рідною дочкою спадщини у вигляді вищезазначеної однокімнатної квартири площею 20,4 кв. м (т.с. 1 а.с. 12, т.с. 2 а.с.86) після смерті її рідного батька, який протягом усього життя позивачки не займався її вихованням, є лише маленькою компенсацію відсутності батька у житті останньої, що узгоджується із принципом справедливості, який є загальним конституційним принципом, на який неодноразово посилався Конституційний Суд України у своїх рішеннях.
А в силу вимог ст. 263 ч. 1 ЦПК України рішення суду у цій справі має бути не лише законним, а й також справедливим.
Суд першої інстанції розглянув дану справу з додержанням вимог ЦПК України, тобто в межах заявлених позивачем позовних вимог та на підставі доказів сторін, яким надав відповідну оцінку з дотриманням вимог ст. 89 ЦПК України.
За змістом якої: «Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів; жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили; суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності; суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів)».
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень (ст. 12 ч. 3 ЦПК України).
Підстави для звільнення від доказування Бердянської міської ради Запорізької області, передбачені ст. 82 ЦПК України, у цій справі відсутні.
Бердянська міська рада Запорізької області та її представник не надали суду першої інстанції належних, допустимих доказів в обґрунтування своїх заперечень проти позову позивача, та відповідно, у спростування останнього у цій справі.
Апеляційний суд на виконання вимог ЦПК України сприяв повному та всебічному апеляційному перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги Бердянської міської ради Запорізької області.
Так, суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасник справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї (ст. 367 ч. 2 ЦПК України).
В силу вимог ст. 367 ч. 3 ЦПК України докази, які не були подані до суду першої інстанції, приймаються судом лише у виняткових випадках, якщо учасник справи надав докази неможливості їх подання до суду першої інстанції з причин, що об`єктивно не залежали від нього.
Проте докази, передбачені ст. 367 ч. ч. 2, 3 ЦПК України, у цій справі відсутні та зокрема Бердянською міською радою Запорізької області апеляційному суду не надані.
Разом із тим, на виконання вимог ст. ст. 12 ч. 5 ЦПК України, апеляційним судом у цій справі можуть бути прийняті як докази, передбачені ст. 367 ч. 3 ЦПК України, з метою повного та всебічного апеляційного перегляду законності та обґрунтованості рішення суду першої інстанції у цій справі в межах доводів апеляційної скарги відповідача, матеріали спадкової справи приватного нотаріуса (т.с. 2 а.с. 1-88), отримані апеляційним судом в порядку ст. 81 ч. 7 ЦПК України, та з яких вбачається, що:
- єдиним спадкоємцем за законом першої черги після смерті спадкодавця, який звернувся за прийняттям спадщини до нотаріуса, є рідна дочка спадкодавця - позивач у цій справі, 
- оскільки рідний брат позивачки - ОСОБА_6 не був зареєстрований із батьком за однією адресою на десь смерті останнього, а тому не може бути спадкоємцем в силу вимог ст. 1268 ч. 3 ЦК України, оскільки із заявою про прийняття спадщини до нотаріуса протягом 6 місяців з дня відкриття останньої він не звертався та взагалі на останню не претендує (заява останнього від 18.11.2020 року на ім`я нотаріуса про це надійшла нотаріусу також поза межами 6-місячнеого строку з дня відкриття спадщини - т.с. 2 а.с. 35), 
- тому саме територіальна громада в особі ради є належним відповідачем у цій справі, 
- та позивач вже отримала у приватного нотаріуса свідоцтво про право на спадщину за законом (т.с. 2 а.с. 85), також право на спадщину позивача вже було зареєстровано приватним нотаріусом у Спадковому реєстрі (т.с. 2 а.с. 86).
Згідно із ст. 376 ч. 3 ЦПК України передбачені порушення норм процесуального судом першої інстанції, які є обов`язковою підставою для скасування або зміни рішення.
В силу вимог ст. 376 ч. 2 ЦПК України лише порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення справи, можуть бути підставою для скасування або зміни рішення.
Встановлено, що у цій справі відсутні порушення судом першої інстанції норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування чи зміни рішення, а також відсутні порушення норм процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення цієї справи по суті.
При вищевикладених обставинах, доводи апеляційної скарги Бердянської міської ради Запорізької області не ґрунтуються на законі та доказах, наявних у матеріалах цієї справи, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим, ухваленим з додержанням вимог ЦПК України.
Крім цього, встановлено, що оскаржуваним рішенням суд першої інстанції не вирішував у цій справі питання про розподіл понесених судових витрат між сторонами, пов`язаних із розглядом цієї справи судом першої інстанції, а тому останнє також в апеляційному порядку не переглядалось. Однак, воно може бути вирішено судом першої інстанції у подальшому за власною ініціативою або за заявою учасників цієї справи в порядку, передбаченому ст. 270 ЦПК України.
За таких обставин, апеляційний суд не вбачає передбачених законом підстав для скасування рішення суду першої інстанції у цій справі або ж його зміни.
Також, в силу вимог ст. 141 ЦПК України у разі відмови Бердянській міській раді Запорізької області у задоволенні її вищезазначеної апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції у цій справі, остання не має права на компенсацію за рахунок позивача ОСОБА_1 будь-яких судових витрат, пов`язаних із розглядом цієї справи апеляційним судом.
Керуючись ст. ст. 7, 12-13, 81-82, 89, 141, 367-369, 371-372, 374-375, 381-384 ЦПК України, апеляційний суд
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Бердянської міської ради Запорізької області залишити без задоволення.
Рішення Бердянського міськрайонного суду Запорізької області від 01 вересня 2020 року у цій справі залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, проте, може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту цієї постанови.
Повний текст постанови апеляційним судом складений 23.11.2021 року.

Головуючий суддя	Суддя	Суддя	
Гончар М.С. 	Маловічко С.В.	Подліянова Г.С.