П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

10 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 400/8918/21	
Головуючий в 1 інстанції: Біоносенко В. В.
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді – Коваля М.П.,
                   суддів   – Кравця О.О.,
                                 – Зуєвої Л.Є.,

розглянувши в порядку письмового провадження в місті Одесі апеляційну скаргу адвоката Ярошевського Георгія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року про повернення в частині вимог позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії, - 

В С Т А Н О В И В:

01 жовтня 2021 року ОСОБА_1 звернувся до Миколаївського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації, в якому позивач просив суд:
- визнати протиправною бездіяльність Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації щодо не нарахування та не виплати йому щорічної разової грошової допомоги до 5 травня 2020, 2021 року;
- зобов`язати в Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 як учаснику бойових дій недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020-2021 рік.
Разом із поданням позовної заяви ОСОБА_1 заявив клопотання про визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними та поновити строк для звернення до суду. В обґрунтування заявленого клопотання зазначено, що позивач проходив військову службу у Збройних Силах України, в період з 14.01.2019 по 09.09.2021 періодично брав участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях, тобто виконував обов`язок щодо захисту Вітчизни. Враховуючи те, що він був позбавлений можливості вільного отримання інформації, користування засобами зв`язку, комп`ютерною технікою, то підстави пропуску строку звернення до суду із вимогою нарахувати та виплатити недоплачену частини щорічної грошової винагороди як учаснику бойових дій   за 2020 рік є поважними.
Ухвалою Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_1 про визнання поважними причини пропуску строку звернення до адміністративного суду та поновлення цього строку  відмовлено.    Повернуто позовну заяву ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації в частині позовних вимог щодо не виплати ОСОБА_1   у 2020 році разової грошової допомоги до 5 травня, зобов`язати Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 як учаснику бойових дій недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік. 
Не погоджуючись із зазначеною ухвалою суду першої інстанції, адвокат Ярошевський Георгій Вікторович звернувся до суду з апеляційною скаргою в інтересах ОСОБА_1 , в якій посилається на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, тому просить суд апеляційної інстанції скасувати оскаржувану ухвалу та ухвалити нове судове рішення, яким поновити ОСОБА_1 строк звернення до адміністративного суду.
Доводи апеляційної скарги ґрунтуються на тому, що в сучасних умовах на території України склалася загальна ситуація, за якої військовослужбовці, а особливо ті, які беруть безпосередню участь у відсічі і стримуванні збройної агресії Російської Федерації на сході України, є одними з найбільш уражених верств населення, які певною мірою позбавлені можливості своєчасного звернення до суду за захистом своїх порушених прав. Апелянт вказує на несвоєчасне отримання позивачем інформації про порушення своїх прав, відсутність можливості на власний розсуд користуватися вільним часом, перебування  на загальновійськових навчаннях. На думку апелянта, позивач, являючись військовослужбовцем, в умовах особливого стану значним чином позбавлений можливості вільно отримувати правову допомогу. Апелянт вважає, що необхідно врахувати запровадження у державі у 2020 - 2021 роках карантинних заходів, пов`язаних із захворюванням на СОVID-19, які обмежували (а тривалий час і повністю скасовували) транспортне сполучення. За таких обставин, апелянт стверджує про поважність причин пропущення процесуального строку позивачем.
Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення в межах позовних вимог і доводів апеляційної скарги, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
Повертаючи позовну заяву в частині позовних вимог у зв`язку з пропуском строку звернення до суду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем пропущений встановлений законом строк звернення до суду з позовними вимогами, які стосуються визнання протиправною бездіяльність та зобов`язання відповідача нарахувати та виплатити разову грошову допомогу до 5 травня у розмірі п`яти мінімальних пенсій за віком за 2020 рік, при цьому у заяві відсутні обставини, які свідчать про поважність пропуску позивачем строків звернення до суду.
Колегія суддів частково погоджується з такими висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
Частиною 1 ст. 5 КАС України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду за захистом, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси.
За змістом ч. 1 ст. 122 КАС України адміністративний позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів (ч. 2 ст. 122 КАС України).
Згідно положень ч. ч. 1, 2 ст. 123 КАС України, у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку. 
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву. 
Строк звернення до адміністративного суду - це проміжок часу після виникнення спору у публічно-правових відносинах, протягом якого особа має право звернутися до адміністративного суду із заявою за вирішенням цього спору і захистом своїх прав, свобод чи інтересів.
Відтак початок перебігу строків звернення до суду починається з часу, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. При цьому, "повинна була дізнатися" слід тлумачити як неможливість незнання, припущення про високу вірогідність дізнатися, а не обов`язок особи дізнатися про порушення своїх прав.
Так, предметом позову у даній справі є питання щодо отримання невиплаченої частини одноразової грошової допомоги до 05 травня за 2020 рік.
Згідно ч. 1 ст. 17-1 Закону України «Про статус ветеранів війни, гарантії їх соціального захисту» № 3551-XII від 22.10.1993 року щорічну виплату разової грошової допомоги до 5 травня в розмірах, передбачених статтями 12-16 цього Закону, здійснює центральний орган виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері соціального захисту населення, через відділення зв`язку або через установи банків (шляхом перерахування на особовий рахунок отримувача) пенсіонерам - за місцем отримання пенсії, а особам, які не є пенсіонерами, - за місцем їх проживання чи одержання грошового утримання.
Верховний Суд у постанові від 18 листопада 2020 року у справі № 380/5202/20 в аналогічних правовідносинах зазначив, що спірна виплата є регулярною та виплачується один раз на рік, тому про порушення своїх прав позивач міг дізнатись у квітні-травні відповідного року при отриманні щорічної допомоги до 5 травня.
Як вбачається, з матеріалів справи адміністративний позов було подано до суду 01 жовтня 2021 року, тобто позивачем пропущено шестимісячний строк звернення до суду.
Суд наголошує, що причина пропуску строку звернення до суду із адміністративним позовом може вважатися поважною, якщо вона відповідає одночасно усім таким умовам: 1) це обставина або кілька обставин, яка безпосередньо унеможливлює або ускладнює можливість вчинення процесуальних дій у визначений законом строк; 2) це обставина, яка виникла об`єктивно, незалежно від волі особи, яка пропустила строк; 3) ця причина виникла протягом строку, який пропущено; 4) ця обставина підтверджується належними і допустимими засобами доказування.
Тобто, поважними причинами можуть визнаватися лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, що звернулась з адміністративним позовом, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій та підтверджені належним чином.
Отже, поновленню підлягають лише порушені з поважних причин процесуальні строки, встановлені законом.
Суд звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин, якщо ці відносини стали спірними.
Необхідно зауважити на те, що інститут строків у адміністративному процесі сприяє досягненню юридичної визначеності у публічно-правових відносинах та стимулює суд і учасників адміністративного процесу добросовісно ставитися до виконання своїх обов`язків. Строки звернення до адміністративного суду з позовом обмежують час, протягом якого такі правовідносини вважаються спірними. Після їх завершення, якщо ніхто не звернувся до суду за вирішенням спору, відносини стають стабільними.
Колегія суддів погоджується із висновками суду першої інстанції, що посилання позивача на його участь у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримуванні збройної агресії РФ в Донецькій і Луганській областях не підлягають врахуванню, оскільки він згідно Довідки ВЧ А 0224 Міністерства оборони України від 13.09.2021 року брав участь у період з 14.01.2019 по 21.01.2019, з 23.02.2019 по 26.02.2019, з 21.03.2019 по 27.03.2019, з 28.06.2021 по 09.09.2021 року. Враховуючи те, що протягом 2020 року позивач взагалі не брав участі у здійсненні заходів щодо забезпечення національної безпеки і оборони, то не можна вважати вказані обставини поважною причиною пропуску строку звернення до суду.
Щодо посилань під час звернення до суду першої інстанції на карантинні обмеження, колегія суддів зазначає, що згідно п.3 Розділу VI "Прикінцеві  положення" КАС України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), суд за заявою учасників справи поновлює процесуальні строки, встановлені нормами цього Кодексу, якщо визнає причини їх пропуску поважними і такими, що зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином.
Водночас, позивач жодним чином не обґрунтовує, що причини пропуску строку є поважними і такими, що саме зумовлені обмеженнями, впровадженими у зв`язку з карантином, та не наводить жодних конкретних карантинних обмежень із наданням відповідних доказів, які перешкоджали зверненню до суду із порушенням процесуальних строків.
Апеляційний суду наголошує, що з урахуванням положень ст.ст. 122, 123 КАС України обов`язок доказування поважності причин пропуску строку звернення до суду покладений на позивача.
За таких обставин, доводи наданої до суду першої інстанції заяви про поновлення строку звернення до суду дійсно не містили жодних поважних причин поновлення строку звернення до суду, підкріплених належними доказами.
Водночас, колегія суддів звертає увагу, що судом першої інстанції було допущено порушення  процесуального права, яке призвело до неправильного вирішення спірного питання з огляду на наступне.
Так, частиною першою статті 123 КАС України передбачено, що у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Тобто, статтею 123 КАС України передбачено, що передумовою настання відповідних наслідків для позивача є надання можливості останньому скористатись можливістю подати заяву про поновлення пропущеного строку в разі її неподання, або ж вказати інші причини поважності пропущеного строку, аніж ті, які були зазначені в первинній заяві про поновлення строку та визнані судом неповажними.
Таким чином суд першої інстанції повинен був вжити всіх заходів щодо надання можливості позивачу звернутися із відповідною заявою про поновлення пропущеного строку із наведенням інших підстав для поновлення строку.
Матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
З огляду на наведене, повернення позовної заяви у відповідній частині з мотивів відсутності підстав для поновлення строку звернення до адміністративного суду колегія суддів визнає передчасним, оскільки обов`язковою умовою для застосування наслідків у вигляді повернення позовної заяви згідно вимог статті 123 КАС України є залишення позовної заяви без руху за правилами частини першої цієї ж статті.
Матеріали справи не містять процесуальних рішень щодо надання можливості позивачу скористатися правом подати заяву, в якій позивач міг вказати інші причини поважності пропуску строку звернення до суду.
На неможливість повернення позовної заяви з підстав пропуску строку звернення до суду без надання позивачеві можливості заявити клопотання про поновлення такого строку Верховний Суд вказував у постановах від 27 травня 2021 року (справа № 140/3708/19), від 11 лютого 2021 року у справі № 140/2046/19, від 10 червня 2020 року у справі № 620/1715/19, від 23 вересня 2020 року у справі № 640/5645/19, від 03 грудня 2020 року у справі № 817/660/18, від 17 березня 2021 у справі № 160/3092/20, від 18 березня 2021 у справі № 640/23204/19, від 20 квітня 2021 року у справі № 640/17351/19 тощо.
Згідно вимог ст. 320 КАС України, підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків суду обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права чи порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання. 
Відповідно до ч. 3 ст. 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції. 
Враховуючи вищевказане, колегія суддів дійшла висновку, що у відповідності до положень ст. 320 КАС України наявні підстави для часткового задоволення апеляційної скарги, скасування ухвали суду першої інстанції та направлення справи до суду першої інстанції для продовження розгляду.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 292, 311, 312, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС України, суд,-
П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу адвоката Ярошевського Георгія Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 на ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року – задовольнити частково.
Ухвалу Миколаївського окружного адміністративного суду від 04 жовтня 2021 року про повернення в частині вимог позовної заяви ОСОБА_1 до Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати.
Справу в частині позовних вимог щодо не виплати ОСОБА_1   у 2020 році разової грошової допомоги до 5 травня, зобов`язати Управління соціального захисту населення Миколаївської районної державної адміністрації виплатити ОСОБА_1 як учаснику бойових дій недоплачену щорічну грошову допомогу до 5 травня за 2020 рік – направити до суду першої інстанції для продовження розгляду.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя:                                                               М.П. Коваль

Суддя:                                                                                     О.О. Кравець

        Суддя:                                                                                     Л.Є. Зуєва