ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/9814/21 Справа № 184/195/21 	  	Суддя у 1-й інстанції - Томаш В. І. Суддя у 2-й інстанції - Барильська  А. П.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
23 листопада 2021 року                                                                м.Кривий Ріг
справа № 184/195/21
Дніпровський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого судді - Барильської А.П.
суддів - Бондар Я.М., Зубакової В.П.
сторони:
позивач - Акціонерне товариство Комерційний банк «ПриватБанк»,
відповідач - ОСОБА_1 
розглянувши  у спрощеному позовному провадженні,  у порядку  ч. 13 ст. 7, ч. 1  ст. 369 ЦПК України, без повідомлення учасників справи, за наявними у справі матеріалами, апеляційну скаргу ОСОБА_1  на рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року, яке ухвалено суддею Томаш В.І. у місті Покров Дніпропетровської області та повне судове рішення складено 11 березня 2021 року, -
ВСТАНОВИВ:
В січні 2021 року АТ КБ «ПриватБанк» звернувся до суду із позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
В обґрунтування позову зазначено, що 13.03.2010 року між Банком та ОСОБА_1 був укладений договір б/н, відповідно до якого останній отримав кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку зі сплатою відсотків за користування кредитом на суму залишку заборгованості за кредитом. Відповідач підтвердив свою згоду на те, що підписана Анкета-Заява разом з Умовами надання банківських послуг, Правилами користування платіжною карткою, складає між ним та Банком договір, що підтверджується підписом відповідача у Анкеті-Заяві. 
Банк свої зобов`язання за договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі.
Внаслідок невиконання відповідачем своїх зобов`язань за договором, станом на 08.12.2020 року, утворилась заборгованість у розмірі 48 371,84 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту – 36 082,23 грн. та заборгованості за відсотками, нарахованими на прострочений кредит згідно ст. 625 ЦК України – 12 289,61 грн.
Посилаючись на вище викладене, позивач просив суд стягнути з ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за кредитним договором у сумі 36 082,23 грн., яка складається заборгованості за простроченим тілом кредиту та судові витрати у розмірі 2270 грн. 
Рішенням Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором № б/н від 13.03.2010 року в розмірі 36 082,23 грн., яка складається заборгованості за простроченим тілом кредиту, а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 2270 грн.
В апеляційній скарзі відповідач просить рішення суду першої інстанції скасувати та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог позивача, посилаючись на те, що він не був повідомлений належним чином про розгляд справи, у зв`язку з чим був позбавлений права надати свої заперечення проти задоволення позовних вимог.
Відповідач зауважує на тому, що судом першої інстанції не враховано, що він дійсно користувався наданою йому позивачем кредитною карткою, ним було використано 58 988,01 грн. кредитних коштів за період з 09.01.2014 року по 23.10.2020 року, при цьому за вказаний період відповідачем було повернуто 65 709,42 грн. Відповідач зауважує на тому, що позивачем по справі, без достатніх на те правових підстав, було стягнуто з нього шляхом списання з карткового рахунку нарахованих банком відсотків в загальній сумі 55 163,49 грн., розмір яких сторонами не був погоджений, як і не було погоджено порядок їх списання.
Відзив на апеляційну скаргу не подано.
Справа розглядається без повідомлення учасників справи, в порядку ч. 13 ст. 7, ч. 1 ст. 369 ЦПК України, оскільки ціна позову менше 100 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах заявлених позовних вимог та доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, з наступних підстав.
Згідно з п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, порушення норм процесуального права є обов`язковою підставою для скасування судового рішення суду першої інстанції та ухвалення нового судового рішення, якщо справу розглянуто судом за відсутності будь-якого учасника справи, не повідомленого належним чином про дату, час та місце засідання суду, у разі якщо таке повідомлення є обов`язковим, якщо такий учасник справи обґрунтовує свою апеляційну скаргу такою підставою.
Апеляційна скарга відповідача обґрунтована тим, що справу розглянуто судом за його відсутності, без належного повідомлення про дату, час та місце розгляду справи.
Згідно ч. 2 ст. 128 ЦПК України, суд повідомляє учасників справи про дату, час і місце судового засідання, якщо їх явка є не обов`язковою.
Відповідно до ч.6 ст. 128 ЦПК України, судова повістка, а у випадках, встановлених цим Кодексом, разом з копіями відповідних документів надсилається на офіційну електронну адресу відповідного учасника справи, у випадку наявності у нього офіційної електронної адреси або разом із розпискою рекомендованим листом з повідомленням про вручення у випадку, якщо така адреса відсутня, або через кур`єрів за адресою, зазначеною стороною чи іншим учасником справи.
Згідно ж ч. 8 ст. 128 ЦПК України, днем вручення судової повістки є: день вручення судової повістки під розписку; 2) день отримання судом повідомлення про доставлення судової повістки на офіційну електронну адресу особи;3) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, повідомленою цією особою суду; 4) день проставлення у поштовому повідомленні відмітки про відмову отримати судову повістку чи відмітки про відсутність особи за адресою місцезнаходження, місця проживання чи перебування особи, що зареєстровані у встановленому законом порядку, якщо ця особа не повідомила суду іншої адреси.
Матеріали справи не містять належних та допустимих доказів вручення відповідачу судової повістки про призначення справи, що не відповідає ч.5 ч. ст. 128 ЦПК України, згідно якої судова повістка про виклик повинна бути вручена з таким розрахунком, щоб особи, які викликаються, мали достатньо часу для явки в суд і підготовки до участі в судовому розгляді справи, але не пізніше ніж за п`ять днів до судового засідання, а судова повістка-повідомлення – завчасно.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги щодо порушення судом першої інстанції норм процесуального права та розгляду справи за відсутності відповідача, без обов`язкового належного повідомлення його про час та місце розгляду справи, у зв`язку з чим рішення суду першої інстанції, на підставі п. 3 ч. 3 ст. 376 ЦПК України, підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі по суті позовних вимог.
Як встановлено судом та вбачається із матеріалів справи, 13.03.2010 року відповідач звернувся до позивача із Анкетою-Заявою, відповідно до якої Публічне акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», надав ОСОБА_1 кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку, з кінцевим терміном повернення, що відповідає строку дії картки.
Посилаючись на невиконання відповідачем умов Договору про надання банківських послуг, позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором, яка, за розрахунком позивача, станом на 08.12.2020 року, становить 36 082,23 грн. та складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.
За змістом статей 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною першою статті 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У статті 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог – відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Як вбачається із матеріалів справи, відповідно до Анкети-Заяви ОСОБА_1 від 13.03.2010 року, останньому була надана кредитна картка із встановленим кредитним лімітом у на платіжну картку.
За приписами п.п. 3, 6 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", інформація, що міститься у прийнятих до обліку первинних документах, систематизується на рахунках бухгалтерського обліку в регістрах синтетичного та аналітичного обліку шляхом подвійного запису їх на взаємопов`язаних рахунках бухгалтерського обліку. У разі складання та зберігання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку на машинних носіях інформації підприємство зобов`язане за свій рахунок виготовити їх копії на паперових носіях на вимогу інших учасників господарських операцій, а також правоохоронних органів та відповідних органів у межах їх повноважень, передбачених законами.
Згідно зі ст. 41 Закону України "Про Національний банк України" та ч. ч. 1, 2 ст.68 Закону України "Про банки та банківську діяльність", Національний банк України встановлює обов`язкові для банківської системи стандарти та Правила ведення бухгалтерського обліку і фінансової звітності, що відповідають вимогам законів України та міжнародним стандартам фінансової звітності. Банки організовують бухгалтерський облік відповідно до внутрішньої облікової політики, розробленої на підставі Правил, встановлених Національним банком України відповідно до міжнародних стандартів бухгалтерського обліку. Бухгалтерський облік має забезпечувати своєчасне та повне відображення всіх банківських операцій та надання користувачам достовірної інформації про стан активів і зобов`язань, результати фінансової діяльності та їх зміни.
Підставою для бухгалтерського обліку операцій банку, відповідно до підпункту 2.1.1 Положення про організацію бухгалтерського обліку та звітності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 30.12.1998 року № 566, зі змінами та доповненнями, є первинні документи, які фіксують факти здійснення цих операцій. У разі складання їх у вигляді електронних записів при потребі повинно бути забезпечене отримання інформації на паперовому носії.
Пунктом 5.1 глави 5 вищезазначеного Положенням визначено, що інформація, яка міститься в первинних документах, систематизується в регістрах синтетичного та аналітичного обліку. Запис у регістрах аналітичного обліку здійснюється лише на підставі відповідного санкціонованого первинного документа.
Згідно з п.5.4. цього Положенням, особові рахунки є регістрами аналітичного обліку, що вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня.
При цьому, п.5.6 Положення про організацію операційної діяльності в банках України, затвердженого Постановою Правління Національного банку України від 18.06.2003 року № 254 визначено, що виписки з особових рахунків клієнтів є підтвердженням виконаних за день операцій і призначаються для видачі або відсилання клієнту.
Отже, виписки з особових рахунків клієнтів є регістрами аналітичного обліку, вміщують записи про операції, здійснені протягом операційного дня, та є підтвердженням виконаних за день операцій.
Враховуючи наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів приходить до висновку, що надані АТ КБ «ПриватБанк» по справі докази є належними та допустимими, у розумінні ст. ст. 58-59 ЦПК України, та у своїй сукупності підтверджують те, що відповідач ОСОБА_1 , відповідно до наданого позивачем розрахунку, з 13.03.2010 року по 08.12.2020 року користувався кредитними коштами, наданими йому ПАТ КБ «ПриватБанк», у теперішній час Акціонерне товариство Комерційний Банк «ПриватБанк», за договором б/н у вигляді встановленого кредитного ліміту на платіжну картку.
Відповідно до розрахунку, наданого позивачем, станом на 08.12.2020 року, відповідач, з урахуванням часткового виконання зобов`язань за кредитним договором, має заборгованість за простроченим тілом кредиту в розмірі 36 082,23 грн. (а.с.5-20) 
Колегія суддів вважає, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15 383,52 грн. заборгованості за простроченим тілом кредиту, оскільки, як вбачається з розрахунку, наданого позивачем, виписки з рахунку відповідача та відповідно до розрахунку, проведеного колегією суддів, за період з 13.03.2010 року по 08.12.2020 року відповідач по справі активно користувався кредитними коштами, знімав готівку, переводив кошти з виданої йому позивачем кредитної картки на інші картки та оплачував інші послуги виданою йому позивачем кредитною карткою. Загальний розмір використаних відповідачем за період з 13.03.2010 року по 08.12.2020 року кредитних коштів становить 96 940,80 грн., при цьому відповідач повернув 81 557,28 грн. в рахунок погашення отриманих ним кредитних коштів, що свідчить про те, що відповідач має зобов`язання перед позивачем з повернення кредитних коштів у розмірі 15 383,52 грн., виходячи з фактичного використання позичальником кредитних коштів, які не повернуто станом на час звернення позивача до суду з даним позовом (96 940,80 грн. – 81 557,28 грн. = 15 383,52 грн.). 
При цьому, колегією суддів при проведенні власного розрахунку заборгованості відповідача за простроченим тілом кредиту, відповідно до виписки з рахунку відповідача (том 1 а.с.5-31), враховані лише фактичні витрати відповідача, які останній здійснював за допомогою виданої йому позивачем кредитною карткою, та в рахунок заборгованості за простроченим тілом кредиту колегією суддів не враховувалось списання відсотків за користування кредитним лімітом та щомісячну комісію за обслуговування картки, оскільки між сторонами не було погоджено розмір відсотків за користування кредитним лімітом та щомісячну комісію за обслуговування картки, у зв`язку з чим колегія суддів вважає такими, що заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що позивачем по справі, без достатніх на те правових підстав, було стягнуто з нього шляхом списання з карткового рахунку нарахованих банком відсотків в загальній сумі 55 163,49 грн., розмір яких сторонами не був погоджений, як і не було погоджено порядок їх списання.
За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а рішення суду першої інстанції підлягає скасуванню з ухваленням нового рішення по справі про часткове задоволення позовних вимог позивача та стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за кредитним договором б/н від 13 березня 2010 року станом на 08 грудня 2020 року в розмірі 15 383,52 грн., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту.
Вирішуючи питання про судові витрати у справі, відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, колегія суддів виходить із такого розрахунку.
З відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, що становить 967,70 грн. (15 383,52 грн. (задоволена частинна вимог) х 100 : 36 082,23 грн. (ціна позову) = 42,63%.
Позивач поніс наступні витрати: 2270 грн. судового збору за подання позову х 42,63 % = 967,70 грн.
Крім того, так як апеляційна скарга відповідача задоволена частково, то з позивача на коритсь відповідача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 953,45 грн. (2270 грн.- 967,70 грн. х 150% = 1 953,45 грн.).
На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 367, 374, 376, 381, 382, 384 ЦПК України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити частково. 
Рішення Орджонікідзевського міського суду Дніпропетровської області від 11 березня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення.
Позовні вимоги Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 13 березня 2010 року, станом на 08 грудня 2020 року, в розмірі 15 383 (п`ятнадцять тисяч триста вісімдесят три) грн. 52 коп., яка складається із заборгованості за простроченим тілом кредиту. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» судовий збір в розмірі 967 (дев`ятсот шістдесят сім) грн. 70 коп. за подачу позовної заяви.
В іншій частині в задоволенні позовних вимог - відмовити.
Стягнути з Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» на користь держави судовий збір за подачу апеляційної скаргив розмірі 1 953 (одна тисяча девятсот пятдесят три) грн. 45 коп. 
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає.
Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.
Головуючий:
Судді: