Ухвала
 
23 жовтня 2021 року
м. Київ
 
справа № 638/9189/20
провадження № 61-17100cк21 
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду: Крата В. І. (суддя-доповідач), Дундар І. О., Краснощокова Є. В., розглянув касаційну скаргу Харківської міської ради, яка підписана представником Безродним Олександром Вікторовичем, на постанову Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року у складі колегії судді: Бурлака І. В., Хорошевського О. М., Яцини В. Б., у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди,
 
ВСТАНОВИВ:
 
У липні 2020 року  ОСОБА_1 звернулась до суду з позовом до Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди урозмірі 65 673,19 грн.
 
Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року у задоволені позову ОСОБА_1 відмовлено.
 
Постановою Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 23 квітня 2021 року скасовано та ухвалено нове судове рішення, яким позов задоволено. Стягнуто з Харківської міської ради на користь ОСОБА_1 у рахунок відшкодування матеріальної шкоди 65 673,19 грн. Вирішено питання про розподіл судових витрат.
 
У жовтні 2021 року засобами поштового зв`язку Харківська міська рада подала до Верховного Суду касаційну скаргу, яка підписана представником Безродним О. В., на постанову Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року, у якій посилаючись на неправильне застосування судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати постанову суду апеляційної інстанції та залишити в силі рішення суду першої інстанції.
 
Не підлягають касаційному оскарженню судові рішення у малозначних справах та у справах з ціною позову, що не перевищує двохсот п`ятдесяти розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, крім випадків, якщо: касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики; особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи; справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу; суд першої інстанції відніс справу до категорії малозначних помилково (пункт 2 частини третьої статті 389 ЦПК України).
 
Ціна позову у справі № 638/9189/20 становить 65 673,19 грн та не перевищує ста розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Тобто справа № 638/9189/20 є малозначною у силу вимог закону. 
 
Харківська міська рада у касаційній скарзі вказує, що справа є малозначною, але оскаржена постанова підлягає касаційному оскарженню, як така, що стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, оскільки відсутній висновок Верховного Суду щодо питання застосування норми права у подібних правовідносинах. Також, справа становить значних суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача. Проте Харківська міська рада не обґрунтовує, чому саме касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та в чому проявляється виняткове значення для неї цієї справи. Посилання у касаційній скарзі на порушення норм матеріального та процесуального права фактично підтверджує незгоду особи, яка подала касаційну скаргу, з оскарженим судовим рішенням. І, відповідно, не свідчить, що скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовчої практики, а справа становить значний суспільний інтерес та має виняткове значення для відповідача.
 
Посилання на інші випадки, передбачені пунктом 2 частини третьої статті 389 ЦПК України за наявності яких судове рішення у малозначній справі підлягає касаційному оскарженню, касаційна скарга та додані до неї матеріали не містять. 
 
Однією з основних засад судочинства є забезпечення права на касаційне оскарження судового рішення у випадках, встановлених законом (пункт 8 частини другої статті 129 Конституції України, пункт 9 частини третьої статті 2 ЦПК України).
 
Європейський суд з прав людини зауважує, що спосіб, у який стаття 6 Конвенції застосовується до апеляційних та касаційних судів, має залежати від особливостей процесуального характеру, а також до уваги мають бути взяті норми внутрішнього законодавства та роль касаційних судів у них. Вимоги до прийнятності апеляції з питань права мають бути більш жорсткими ніж для звичайної апеляційної скарги. З урахуванням особливого характеру ролі Верховного Суду, як касаційного суду, процедура, яка застосовується у Верховному Суді може бути більш формальною (LEVAGES PRESTATIONS SERVICES v. FRANCE, № 21920/93, § 45, ЄСПЛ, від 23 жовтня 1996 року; BRUALLA GOMEZ DE LA TORRE v. SPAIN, № 26737/95, § 37, 38, ЄСПЛ, від 19 грудня 1997 року).
 
Суд відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо касаційну скаргу подано на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню (пункт 1 частини другої статті 394 ЦПК України).
 
Таким чином, оскаржене рішення ухвалено у малозначній справі. Тому у відкритті касаційного провадження слід відмовити, оскільки касаційна скарга Харківської міської ради подана на судове рішення, що не підлягає касаційному оскарженню.
 
Керуючись статтями 19, 260, 389, 394 ЦПК України Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду,
 
УХВАЛИВ:
 
Відмовити Харківській міській раді у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою на постанову Харківського апеляційного суду від 24 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Харківської міської ради про відшкодування майнової шкоди.
 
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та оскарженню не підлягає.
 
Судді:                                                                                         В. І. Крат
 
                                                                                                                   І. О. Дундар 
 
                                                                                                  Є. В. Краснощоков