П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

30 листопада 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/13619/20	
Головуючий в 1 інстанції: Радчук А.А.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: 
судді-доповідача – Шляхтицького О.І.,
суддів: Домусчі С.Д., Семенюка Г.В., 
розглянувши у відкритому судовому засідання в місті Одесі апеляційну скаргу   ОСОБА_1 на ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 420/13619/20 за позовом ОСОБА_1 до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області , 3-ті особи: Державна судова адміністрація України , Головне управління Державної казначейської служби України в Одеській області про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-

                                    В С Т А Н О В И В:

У грудні 2020 року ОСОБА_1 звернулась до Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області, в якому просила:
- визнати протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо нарахування та виплати судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування згідно частини третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року;
- зобов`язати Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, а саме: посадовий оклад судді 63060,00 грн, доплата за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, доплата за науковий ступінь в розмірі 15% від посадового окладу за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно з урахуванням виплачених за цей період сум.
Одеський окружний адміністративний суд рішенням від 05 лютого 2021 року позов ОСОБА_1 задовольнив.
Визнав протиправними дії Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області щодо нарахування та виплати судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно із застосуванням щомісячного обмеження її нарахування згідно частини третьої статті 29 Закону України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» із змінами та доповненнями, внесеними Законом України № 553-ІХ від 13 квітня 2020 року. 
Зобов`язав Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, а саме: посадовий оклад судді 63060,00 грн., доплата за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, доплата за науковий ступінь в розмірі 15% від посадового окладу за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно з урахуванням виплачених за цей період сум.
П`ятий апеляційний адміністративний суд постановою від 01 червня 2021 року апеляційну скаргу Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області – залишив без задоволення, а рішення Одеського окружного адміністративного суду від 05 лютого 2021 року - залишив без змін.
14.06.2021  видано виконавчий лист.
Від старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. надійшла заява про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/13619/20 від 05.02.2021.
В обґрунтування заяви зазначено, що у відділі примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) перебуває виконавче провадження № 65966343 з примусового виконання виконавчого листа № 420/13619/20, виданого Одеським окружним адміністративним судом 14 червня 2021 року про зобов`язання Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області нарахувати та сплатити невиплачену суддівську винагороду судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 на підставі статті 135 Закону України «Про судоустрій і статус суддів», виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, а саме: посадовий оклад судді 63060,00 грн., доплата за вислугу рокiв в розмірі 20% від посадового окладу, доплата за науковий ступінь в розмірі 15% від посадового окладу за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно з урахуванням виплачених за цей період сум.
Заявник зазначає, що 20 липня 2021 року до вiддiлу надійшов лист Територіального управління Державно судової адміністрації України в Одеській області за вих.. № 3-2769 вiд 14.07.2021, яким державного виконавця повідомлено, що безспірне списання коштів державного бюджету повинні виконуватись органами Казначейства в межах бюджетної програми КПКВ 0501150 «Виконання рішень судів на користь судців та працівників апаратів судів», розпорядником якої є Державна судова адміністрація України. Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рiк» передбачено видатки за КПКВ 0501150 у розмiрi 3 000,00 тис. грн.
У зазначеному листі Територіальне управління Державної судової адміністрації України в Одеській області просило ініціювати звернення до Одеського окружного адміністративного суду з заявою про зміну способу виконання судового рішення по справі 420/13619/21, а саме: про стягнення з держави України за рахунок коштів Державного бюджету України, головним розпорядником яких є Державна судова адміністрація України, шляхом безспірного списання Державною казначейською службою України на користь ОСОБА_1 грошової суми у вигляді недоотриманої суддівської винагороди за період обмежень.
З огляду на зазначене заявник просить встановити чи змінити спосіб виконання рішення на стягнення з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на користь судді Березівського районного суду Одеської області ОСОБА_1 невиплаченої суддівської винагороди, виходячи з базового розміру посадового окладу судді - 30 розмірів прожиткового мiнiмуму для працездатних осіб, що встановлений з 01 січня 2020 року, а саме: посадовий оклад судді 63060,00 грн., доплата за вислугу років в розмірі 20% від посадового окладу, доплата за науковий ступінь в розмiрi 15% вiд посадового окладу за період з 18 квітня 2020 року по 27 серпня 2020 року включно з урахуванням виплачених за цей період сум.
Від ОСОБА_1 надійшли заперечення на заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення суду, в яких зазначено, що позивачем при зверненні до суду з позовом було обрано спосіб захисту який судом задоволено у повному обсязі. Старший державний виконавець, ініціюючи питання про зміну способу та виконання рішення суду, фактично виходить за межі вимог виконавчого листа та визначає на стадії виконавчого провадження іншого учасника (який не заявлений у позові), а саме Державну казначейську службу України, що є неприпустимим.
Від представника Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області надійшла заява, в якій зазначено, що виконання судових рішень, ухвалених на користь суддів здійснюється згідно з чинним законодавством України Державною судовою адміністрацією України за рахунок коштів бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів  у межах передбачених асигнувань на відповідний бюджетний період. У свою чергу, кошторисом Територіального управління Державної судової адміністрації України в Одеській області на 2021 рік не передбачено коштів на виплату недоотриманої суддівської винагороди за період з 18 квітня 2020 року по 28 серпня 2020 року. У зв`язку з цим представник просить задовольнити заяву про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення.
Одеський окружний адміністративний суд ухвалою від 18 жовтня 2021 року заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/13619/20 від 05.02.2021  задовольнив частково.
Встановив спосіб і порядок виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по адміністративній справі №420/13619/20 від 05.02.2021 року, шляхом стягнення на користь ОСОБА_1 з бюджетної програми 0501150 Виконання рішень судів на користь суддів та працівників апаратів судів, у порядку встановленому Законом України Про гарантії держави щодо виконання судових рішень №4901-VI від 05.06.2012 та Порядком виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України №845 від 03.08.2011, коштів у сумі 147813,90 гривень (сто сорок сім тисяч вісімсот тринадцять гривень 90 копійок) з відрахуванням належних податків та зборів.
Не погодившись з ухвалою суду першої інстанції, ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати ухвалу з підстав неправильного застосування норм матеріального права, порушення норм процесуального права, ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви. Вказує, що такою ухвалою фактичне змінено рішення суду, що набрало законної сили, по суті та по способу захисту, що є неможливими, адже судове рішення є незмінним.
Перевіривши матеріали справи, законність і обґрунтованість ухвали суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.
Згідно з частини  2 статті 313 КАС України, неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає розгляду справи.
Враховуючи, що в матеріалах справи достатньо письмових доказів для вирішення справи, а особиста участь сторін в судовому засіданні - не визнана судом обов`язковою, колегія суддів визнала можливим проводити апеляційний розгляд справи за відсутності сторін, без здійснення фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу у відповідності до ч. 4 ст. 229 Кодексу адміністративного судочинства України.
Відповідно до частини 1 статті 308 КАС України, суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи частково в задоволенні поданої заяви суд першої інстанції виходив з того, що ТУ ДСА України в Одеській області здійснює всі нарахування виплати лише у межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисом, які  затверджує Державна судова адміністрація України. На рівні головного розпорядника бюджетних коштів ДСА України відкрито бюджетну програму 0501150 «Виконання рішення судів на користь суддів та працівників апаратів судів».
Надаючи правову оцінку обставинам справи та висновкам суду першої інстанції, враховуючи межі перегляду, передбачені статтею 308 КАС України, апеляційний суд зазначає наступне.
Згідно зі статтею 129-1 Конституції України суд ухвалює рішення іменем України. Судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Відповідно до частини 2 статті 14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Відповідно до статті 370 КАС України судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Порядок та підстави для зміни способу, порядку та встановлення строку виконання судового рішення закріплені статтею 378 КАС України.
Відповідно до частини 1 статті 378 КАС України за заявою сторони суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, а за заявою стягувача чи виконавця (у випадках, встановлених законом), - встановити чи змінити спосіб або порядок його виконання. Питання про відстрочення або розстрочення виконання, зміну чи встановлення способу і порядку виконання судового рішення може бути розглянуто також за ініціативою суду.
Підставою для встановлення або зміни способу або порядку виконання, відстрочення чи розстрочення виконання судового рішення є обставини, що істотно ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (ч. 3 ст. 378 КАС України).
Виключною правовою підставою для прийняття судом рішення про встановлення або зміну способу або порядку виконання судового рішення є наявність обставин, які унеможливлюють або ускладнюють його виконання у спосіб чи порядок, які первинно визначені в рішенні суду.
При цьому, під зміною способу і порядку виконання рішення суду слід розуміти прийняття судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання в раніше встановлений порядок і спосіб.
Разом з тим, здійснення судом зміни порядку чи способу виконання рішення не повинно змінювати способу захисту порушеного права, обраного судом при вирішенні справи.
Аналогічні правові висновки викладено у постанові Верховного Суду від 30.01.2018 у справі №  281/1820/14-а,  від 16.05.2018 у справі №556/2609/14-а, які суд, з урахуванням ч.5 ст. 242 КАС України враховує при вирішенні спірних правовідносин.
Як свідчать матеріали справи, заява державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. мотивована неможливістю виконання відповідачем в повному обсязі рішення суду у даній справі, а також вказано, що виконання вказаного судового рішення можливе лише шляхом безспірного списання ДКС України суми коштів з бюджетної програми 0501150 "Виконання рішень судів на користь суддів і працівників апаратів судів" головним розпорядником якої є Державна судова адміністрація.
Колегія суддів зазначає, що здійснене відповідачем нарахування суддівської винагороди позивачу, сума якої не виплачена не є обставиною, що вказує на неможливість виконання судового рішення у цій справі саме через спосіб захисту, застосований судом при його ухваленні, та не надає достатніх правових підстав для застосування процесуального інституту встановлення порядку і способу виконання судового рішення, регламентованого статтею 378 КАС України.
В свою чергу, зобов`язання відповідача вчинити певні дії і стягнення з відповідача грошових коштів є різними за своєю суттю способами захисту прав та інтересів позивача, які обираються позивачем при поданні позову, а судом - при ухваленні рішення, та передбачають відмінний механізм виконання судових рішень.
Відтак, змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання перерахувати та виплатити суму суддівської винагороди на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
Оскільки зміна на підставі статті 378 КАС України способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом відповідно до статті 245 КАС України при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права, зміна способу і порядку виконання рішення суду про зобов`язання суб`єктів владних повноважень здійснити виплату на стягнення такої виплати є незаконною.
Аналогічний правовий висновок викладено у постановах Верховного Суду України від 11.11.2014 у справах №№21-394а14, 21-475а14, та в постанові Верховного Суду від 10.07.2018 у справі №755/7078/16-а.
Вказані висновки також узгоджуються з висновками Верховного Суду, викладеними у постанові від 30.01.2018 у справі №281/1820/14-а ( К/9901/1034/17), в якій суд відмітив, що зміна способу і порядку виконання судового рішення не передбачає зміни обраного судом при ухваленні рішення способу відновлення порушеного права.
За наслідком системного аналізу змісту вказаної заяви колегія суддів зазначає, що змінивши спосіб виконання такого рішення із зобов`язання перерахувати та виплатити суму суддівської винагороди на списання конкретної суми такої виплати, відбудеться зміна рішення по суті, з виходом при цьому за межі позовних вимог та вирішенням питання, що не було предметом дослідження судом при розгляді справи по суті.
З огляду на викладені вище правові норми та враховуючи те, що рішення суду на користь позивача має зобов`язальний характер, однак, зміна способу його виконання запропонованим позивачем чином, потягне зміну рішення по суті, що не відповідає інституту зміни способу його виконання колегія суддів вважає, що відсутні підстав задоволення заяви державного виконавця про зміну способу і порядку виконання Одеського окружного адміністративного суду від 05.02.2021 у справі № 420/13619/20.
Суд першої інстанції при прийнятті ухвали неповно з`ясував обставин, що мають значення для справи, що є підставою для скасування ухвали суду першої інстанції з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні заяви про зміну способу і порядку виконання рішення.
Керуючись статтями 241-245, 250, 315, 317, 376 КАС України, суд, -

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 –  задовольнити.
Ухвалу Одеського окружного адміністративного суду від 18 жовтня 2021 року по справі № 420/13619/20 - скасувати та ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні заяви старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень управління забезпечення примусового виконання рішень в Одеській області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Косюти В.І. про встановлення чи зміну способу і порядку виконання рішення Одеського окружного адміністративного суду по справі №420/13619/20 від 05.02.2021 - відмовити.
Постанова суду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку згідно зі ст.ст.328, 329 КАС України.
Дата складення та підписання повного тексту судового рішення – 02 грудня 2021 року.

Головуючий суддя 	 	Шляхтицький О.І.	
Судді	    	Домусчі С.Д.    Семенюк Г.В.