Постанова                                                      
Іменем України
 
29 вересня 2021 року
м. Київ
 
справа № 534/846/18
провадження № 61-15092св20
 
Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду:
головуючого - Крата В. І., 
суддів: Антоненко Н. О., Дундар І. О. (суддя-доповідач), Краснощокова Є. В., Тітова  М. Ю.,
 
позивач - ОСОБА_1 , 
відповідачі: державне підприємство «Сетам», ОСОБА_2 , Горішньоплавнівський міський відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми),
розглянув у порядку письмового провадження без повідомлення учасників справи касаційну скаргу ОСОБА_2 на постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року у складі колегії суддів: Лобова О. А., Дороша А. І., Триголова В. М., 
ВСТАНОВИВ:
Історія справи
Короткий зміст позовних вимог
У червні 2018 року ОСОБА_1 звернувся з позовом до державного підприємства «Сетам» (далі - ДП «Сетам»), ОСОБА_2 , третя особа - Горішньоплавнівський міський відділ державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми), про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів/
Позов мотивований тим, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року квартира за адресою: АДРЕСА_2 визнана об`єктом спільної сумісної власності ОСОБА_1 та ОСОБА_2 , визнано право власності по 1/2 частині квартири  за кожним.
Право власності ОСОБА_2 на 1/2 частку квартири зареєстровано 24 березня 2016 року у Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно. Право власності позивача на 1/2 частину квартири зареєстроване не було. 
04 квітня 2018 року позивачеві стало відомо, що 29 січня 2018 року відбулися електронні торги, за результатами яких за ціною 260 865,00 грн (після уцінки) була продана 1/2 частина вищезазначеної квартири. Продаж 1/2 частини квартири відбувся в рамках виконавчого провадження з примусового виконання судових рішень у справі № 534/1146/15-ц про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 заборгованості на суму 157 576,43 грн.
Організатором торгів було ДП «Сетам», результати торгів оформлені протоколом № 313922 та актом про проведені електронні торги від 27 березня 2018 року.
11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. ОСОБА_2 , як переможцю торгів, видане свідоцтво про придбання майна з прилюдних торгів. 
Позивач вважає, що при проведенні електронних торгів з продажу належної йому 1/2 частини квартири були порушені вимоги чинного законодавства, внаслідок чого були порушені його права і законні інтереси. 
Так, право власності на 1/2 частину спірної квартири, як на окремий самостійний об`єкт цивільних правовідносин, боржник  відповідно до частини другої статті 3 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» не набув, отже 1/2 частина нерухомого майна не набула статусу об`єкта нерухомості в передбаченому законом порядку, а тому не могла бути об`єктом реалізації з торгів. Повідомлення про електронні торги містило інформацію про цілу квартиру (характеристику, опис, наявність дефектів тощо), а не про 1/2 частину цієї квартири. Не відповідає дійсності інформація про жилу та нежилу площу, площі окремих кімнат, оскільки в квартирі були здійснені перепланування. Крім того, майно продано за ціною, визначеною після уцінки, на підставі необґрунтованого та незаконного висновку про вартість майна, тобто майно було продано за заниженою ціною.
Позивач просив: 
визнати недійсним результати електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 29 січня 2018 року, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 313922 від 29 січня 2018 року, складеним ДП «Сетам», та актом про проведені електронні торги від 27 березня 2018 року державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області; 
визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С. М. серії ННВ 299648 № 924; 
вирішити питання розподілу судових витрат.
Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , ДП «Сетам», Горішньоплавнівського міського відділу державної виконавчої служби Північно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України (м. Суми) про визнання недійсними результатів електронних торгів, визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем не доведено, що порушення, допущені державним виконавцем щодо проведення оцінки майна боржника, які встановлені судом, могли вплинути на результат торгів, призвели до порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, і належним способом захисту яких є визнання електронних торгів недійсними. Також суд визнав недоведеним, що навіть з урахуванням перепланування та збільшення житлової площі всієї квартири на 1,1 м.кв., а також за наявності в повідомленні про електронні торги інформації виключно про 1/2 частини квартири, а не цілої квартири, вартість належної боржнику частини була б вищою за ціну, за яку вона була реалізована.
Суд першої інстанції також вважав помилковою позицію позивача про те, що лише після виділення в натурі частки боржника з майна, яке перебуває у спільній частковій власності, виникає право передавати майно на реалізацію та згодом приймати рішення про передачу майна стягувачу в рахунок погашення боргу, оскільки частина майна не набула статусу об`єкта нерухомості. 
Короткий зміст оскарженого судового рішення суду апеляційної інстанції 
Постановою  Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року апеляційну скаргу адвоката Кириченко Г. В., представника ОСОБА_1 , задоволено.
Рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року скасовано та ухвалено нове рішення по суті заявлених вимог.
Визнано недійсними результати електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 29 січня 2018 року, оформлених протоколом проведення електронних торгів № 313922 від 29 січня 2018 року, складеним ДП «Сетам», та актом про проведені електронні торги від 27 березня 2018 року державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ в Полтавській області.
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів, видане 11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області Куц С.М. серії ННВ 299648 № 924.
Вирішено питання щодо розподілу судових витрат.
Постанова суду апеляційної інстанції мотивована тим, що відмовляючи у позові, суд першої інстанції не звернув уваги на те, що судовими рішеннями у справі № 534/1146/15, які набрали законної сили, визнано неправомірними дії державного виконавця щодо визначення вартості майна відповідно до звіту оцінки майна, що належить ОСОБА_1 - 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 . Судами у межах розгляду цієї справи встановлено, що суб`єкт оціночної діяльності у порушення вимог низки нормативних актів безпосередньо не ознайомлювався з об`єктом оцінки шляхом його огляду, отже ця обставина у відповідності до частини четвертої статті 82 ЦПК України не підлягає доказуванню.
Таким чином, встановлена судовими рішеннями неправомірність дій державного виконавця щодо визначення вартості квартири є підставою для визнання недійсними прилюдних торгів.
Суд першої інстанції, відхиляючи як неналежні надані позивачем докази - висновки експерта, не звернув уваги та не дав належної оцінки тій обставині, що судовий експерт Маківський М. В., працюючи на тих же умовах, що і ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи», тобто за відсутності доступу до квартири, визначив вартість 1/2  кватири за станом на 20 жовтня 2017 року у сумі, що на 60 000,00 грн більше, ніж та, що встановлена у межах виконавчого провадження.
Суд апеляційної інстанції зробив висновок, що визначена у межах виконавчого провадження вартість частини квартири не є об`єктивною, що поза розумним сумнівом вплинуло на права позивача як боржника у виконавчому провадженні, навіть з урахуванням проведеної уцінки під час торгів.
Короткий зміст вимог касаційної скарги
У листопаді 2020 року ОСОБА_2 подала касаційну скаргу, у якій просить скасувати постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука від 16 червня 2020 року залишити без змін.
Аргументи учасників справи
Доводи особи, яка подала касаційну скаргу
Касаційна скарга обґрунтована тим, що апеляційний суд, зазначивши, що висновки щодо вартості реалізованого майна були виконані судовим експертом Маківським М. В. та ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» за однаковими умовами (відсутності доступа до квартири), фактично приймає як доказ висновок з більшою вартістю, не наводячи жодних обґрунтувань цьому, і лише на цій підставі робить висновок про порушення прав позивача і необхідність задоволення позову. Будь-яких фактичних даних, котрі вказують на те, що висновок про вартість майна з більшою ціною є достовірним та об`єктивним, і може бути взятий до уваги як доказ порушення прав та інтересів позивача, суд апеляційної інстанції не наводить, а лише безпідставно зазначає, що визначена у межах виконавчого провадження вартість частини квартири не є об`єктивною, незважаючи на те, що постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року дії державного виконавця були визнані неправомірними, але провадження в частині визнання звіту про оцінку майна було закрито. В позові не наведено жодного посилання на конкретні норми законів, які були порушені під час реалізації арештованого майна позивача та процедури електронних торгів. Навпаки, дії позивача свідчать про намагання позивача уникнути відповідальності за власними борговими зобов`язаннями. Позовна вимога про визнання недійсним свідоцтва про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів є безпідставною, незаконною і задоволенню не підлягає. Задоволення позову у тому вигляді, в якому він був поданий до суду (з урахуванням поданих змін та уточнень до позовних вимог) та обраний позивачем спосіб захисту своїх прав порушує право відповідача ОСОБА_2 як добросовісного набувача майна. З огляду на позицію позивача, викладену у позові, що начебто його права були порушені внаслідок заниження вартості реалізованого майна, належним способом захисту своїх прав є вимога компенсації різниці вартості в разі доведення таких обставин. Суд апеляційної інстанції в постанові застосував норми права без урахування висновку щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, викладених у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/12 (провадження  № 14-624цс18) та від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 (провадження № 12-46гс19).
Позиція інших учасників справи 
У січні 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на касаційну скаргу за підписом представника Кириченко Г. В. , у якому просить залишити касаційну скаргу без задоволення, а постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року - без змін.
Відзив мотивований тим, що суд апеляційної інстанції при перегляді рішення суду першої інстанції врахував висновки, викладені у постановах Великої Палати Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 678/301/та від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 року, на які посилається відповідач у касаційній скарзі. Порушення вимог статей 57, 61 Закону України «Про виконавче провадження», порядку реалізації арештованого майна на електронних торгах вплинули на результати електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 29 січня 2018 року, оскільки лот зі спірним майном (1/2 частина квартири), було виставлено  ДП «Сетам» на продаж за уціненою від початкової ціною, за  умови, що остання (початкова ціна) не була визначена відповідно до законодавства. Майно продано за заниженою ціною, що підтверджується висновком судового експерта № 92-19 від 03 грудня 2019 року, з якого вбачається істотна різниця між ціню, за якою майно було виставлене, а після уцінення - реалізовано, та дійсною ринковою вартістю майна, за якою останнє мало бути передано на примусову реалізацію та в подальшому реалізоване.  Заперечуючи вартість спірного майна, визначену експертом, саме відповідач мала спростувати заявлену вартість майна, зокрема, й можливим проведенням експертизи.  Між тим, відповідачі (зокрема, ОСОБА_2 ) не надала суду доказів щодо іншої вартості. З клопотанням про призначення відповідної судової експертизи відповідачі також не зверталися. Реалізація спірного майна на електронних торгах 29 січня 2018 року порушила права та охоронювані законом інтереси позивача, які полягають у продажу на торгах такого майна за найвищою ціною за участі найширшого кола потенційних покупців. Доводи відповідача щодо неналежного способу захисту права, обраного позивачем, а також щодо того, що позов поданий неналежним позивачем, не ґрунтуються на чинному законодавстві України. 
Рух справи в суді касаційної інстанції
Ухвалою Верховного Суду від 02 листопада 2020 року  касаційну скаргу залишено без рух та надано строк для усунення недоліків.
Після усунення недоліків, ухвалою Верховного Суду від 01 грудня 2020 року відкрито касаційне провадження у справі № 534/846/18, витребувано справу з суду першої інстанції.  
У грудні 2020 року справа № 534/846/18 надійшла до Верховного Суду.
Ухвалою Верховного суду від 09 вересня 2021 року справу призначено до судового розгляду.
Межі та підстави касаційного перегляду
Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, перевіряє правильність застосування судом першої або апеляційної інстанції норм матеріального чи процесуального права і не може встановлювати або (та) вважати доведеними обставини, що не були встановлені в рішенні чи відкинуті ним, вирішувати питання про достовірність або недостовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими (частина перша статті 400 ЦПК України). 
В ухвалі про відкриття касаційного провадження зазначаються підстава (підстави) відкриття касаційного провадження (частина восьма статті 394 ЦПК України).
В ухвалі Верховного Суду від 01 грудня 2020 року зазначено, що касаційна скарга містить передбачені частиною другою статті 389 ЦПК України підстави для відкриття касаційного провадження (суд апеляційної інстанції в оскарженому судовому рішенні застосував норму права без урахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постановах Верховного Суду від  15 травня 2019 року у справі № 678/301/12, від 01 жовтня 2019 року у справі № 910/3907/18 та судове рішення оскаржується з підстав, передбачених частиною першою, третьою статті 411 ЦПК України).
Фактичні обставини
Суди встановили, що рішенням Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу та зустрічним позовом ОСОБА_2 до ОСОБА_1 про поділ спільного майна подружжя позови задоволені частково: шлюб між сторонами розірвано, визнано спільною сумісною власністю подружжя квартиру АДРЕСА_2 (пізніше перейменованого у м. Горішні Плавні) Полтавської області; визнано право власності на квартиру АДРЕСА_2 за ОСОБА_2 та ОСОБА_1 по 1/2 частині за кожним; в іншій частині позовних вимог ОСОБА_2 відмовлено, стягнуто судові витрати .
Ухвалою апеляційного суду Полтавської області від 10 березня 2016 року рішення Комсомольського міського суду Полтавської області від 16 грудня 2015 року в частині відмови в задоволенні позову про визнання права на компенсацію від продажу автомобіля та стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 грошових коштів в сумі 149 499,00 грн скасовано та ухвалено в цій частині нове рішення, яким визнано право на компенсацію від продажу автомобіля та стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 компенсацію від продажу автомобіля в сумі 149 449,71 грн. В іншій частині рішення залишено без змін.
24 березня 2016 року ОСОБА_2 зареєструвала право власності на 1/2  частину квартири АДРЕСА_2 .
На виконанні у Горішньоплавнівському міському відділі ДВС з 21 квітня 2016 року перебувало зведене виконавче провадження № 51022328 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу за вказаними вище судовими рішеннями на загальну суму 157 576,43 грн.
Як вбачається з витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію обтяження від 21 листопада 2017 року, при виконанні виконавчого листа № 2/534/557/15 від 16 грудня 2015 року постановою державного виконавця від 21 листопада 2017 року накладений арешт на нерухоме майно, належне ОСОБА_1 . 
Постановою державного виконавця від 27 березня 2018 року знято арешт з усього рухомого та нерухомого майна, що належить ОСОБА_1 . 
Постановою державного виконавця від 14 червня 2017 року залучено суб`єкта оціночної діяльності - суб`єкта господарювання ПП «Центр незалежної оцінки та експертизи» для визначення вартості описаного та арештованого майна - 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 .
Згідно звіту про незалежну оцінку майна № 545 від 20 жовтня 2017 року, виконаного суб`єктом оціночної діяльності приватним підприємством «Центр незалежної оцінки та експертизи», ринкова вартість об`єкта оцінки без урахування ПДВ, а саме 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , складає 306 900,00 грн.
02 листопада 2017 року державним виконавцем направлено сторонам виконавчого провадження офіційне повідомлення про проведення оцінки арештованого майна, згідно якою вартість 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 становить 306 900,00 грн без ПДВ.
Як вбачається з довідки начальника Горішньоплавнівського МВ ДВС ГТУЮ у Полтавській області по зведеному виконавчому провадженню № 51022328, повідомлення про оскарження оцінки майна у виконавчій службі відсутні.
Із заяви на реалізацію арештованого майна вбачається, що державним виконавцем направлено документи щодо проведення реалізації майна, належного ОСОБА_1 , в межах виконання зведеного виконавчого провадження № 51022328 з виконання чотирьох виконавчих документів на загальну суму 157 576,43 грн на користь ОСОБА_2 - на реалізацію передана 1/2 частина квартири АДРЕСА_2 , яка знаходиться на п`ятому поверсі п`ятиповерхового будинку, має три кімнати, загальною площею 64,8 кв.м., оціночна вартість - 306 900,00 грн. 
Протоколом № 313922 проведення електронних торгів підтверджено, що 29 січня 2018 року відбулися електронні торги з продажу 1/2 частини трикімнатної квартири АДРЕСА_2 , ціна продажу після уцінки - 260 865,00 грн, переможцем торгів став учасник № 2 ОСОБА_2 
27 березня 2018 року державним виконавцем Горішньоплавнівського міського відділу ДВС ГТУЮ у Полтавській області при виконанні виконавчого листа № 2/534/557/15, виданого 16 грудня 2015 року Комсомольським міським судом Полтавської області про стягнення боргу у сумі 149 449,71 грн з ОСОБА_1 складений акт про проведені електронні торги з продажу 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 , що належала боржнику ОСОБА_1 
11 квітня 2018 року приватним нотаріусом Горішньоплавнівського міського нотаріального округу Полтавської області ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна на прилюдних торгах.
Позивачем ОСОБА_1 оскаржувалися дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника.
Постановою Верховного Суду від 15 травня 2019 року у справі № 534/1146/15 за скаргою ОСОБА_1 на дії державного виконавця Горішньоплавнівського міського ВДВС ГТУЮ у Полтавській області у виконавчому провадженні № 51022328 про стягнення з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 боргу на загальну суму 157 576,43 грн встановлено, що дії державного виконавця щодо проведення оцінки майна боржника є неправомірними. Одночасно касаційний суд констатував, що правова природа звіту про оцінку майна унеможливлює здійснення судового розгляду щодо застосування до нього наслідків, пов`язаних зі скасуванням юридичних актів чи визнанням недійсними правочинів, а тому ухвала Комсомольського міського суду Полтавської області від 09 жовтня 2018 року та постанова Полтавського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року у частині вирішення скарги ОСОБА_1 про визнання протиправним звіту про оцінку майна скасовані із закриттям провадження у справі у цій частині, в решті оскаржені судові рішення залишені без змін.
З висновку експерта № 60-19 від 05 серпня 2019 року, виконаного на замовлення адвоката Кириченко Г. В., що не містить відмітки про попередження експерта про кримінальну відповідальність за дачу завідомо неправдивого висновку та відмову від дачі експертного висновку, вбачається, що ринкова ціна 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 станом на 20 жовтня 2017 року становить 361 338,00 грн.
З висновку експерта № 92-19 від 03 грудня 2019 року, який містить підпис експерта про попередження про кримінальну відповідальність, вбачається, що ринкова ціна 1/2 частини квартири АДРЕСА_2 станом на 20 жовтня 2017 становить 367 472,00 грн.
Позиція Верховного Суду
Колегія суддів приймає аргументи, викладені в касаційній скарзі, з таких мотивів.
Кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу (частина перша статті 15, частина перша статті 16 ЦК України).
Для застосування того чи іншого способу захисту, необхідно встановити які ж права (інтереси) позивача порушені, невизнані або оспорено відповідачем і за захистом яких прав (інтересів) позивач звернувся до суду. При оцінці обраного позивачем способу захисту потрібно враховувати його ефективність, тобто спосіб захисту має відповідати змісту порушеного права, характеру правопорушення та забезпечити поновлення порушеного права.
Недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу як приватно-правова категорія, покликана не допускати або присікати порушення цивільних прав та інтересів або ж їх відновлювати. По своїй суті ініціювання спору про недійсність правочину, договору, акту органу юридичної особи чи документу не для захисту цивільних прав та інтересів є недопустимим.
Для визнання судом оспорюваного правочину недійсним необхідним є: пред`явлення позову однією із сторін правочину або іншою заінтересованою особою; наявність підстав для оспорення правочину; встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Як наявність підстав для визнання оспорюваного правочину недійсним, так і порушення суб`єктивного цивільного права або інтересу особи, яка звернулася до суду має встановлюватися саме на момент вчинення оспорюваного правочину. 
Для визнання судом торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання торгів недійсними (порушення правил проведення торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулась до суду. 
Європейський суд з прав людини зауважує, що принцип «процесуальної рівності сторін» передбачає, що у випадку спору, який стосується приватних інтересів, кожна зі сторін повинна мати розумну можливість представити свою справу, включаючи докази, в умовах, які не ставлять цю сторону в істотно більш несприятливе становище стосовно протилежної сторони (DOMBO BEHEER B.V. v. THE NETHERLANDS, № 14448/88, § 33, ЄСПЛ, від 27 жовтня 1993 року).
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статі 81 ЦПК України).
Відповідно до частини четвертої статті 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 742/3070/18 (провадження № 61-628св20) зроблено висновок, що «ураховуючи, те що відчуження майна з прилюдних торгів відноситься до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст. ст. 203, 215 ЦК України). Необхідно також зазначити, що оскільки виходячи зі змісту ч.1 ст. 215 ЦК України підставами недійсності укладеного за результатами прилюдних торгів правочину є недодержання вимог закону в момент його укладення, тобто безпосередньо за результатами прилюдних торгів, то підставами для визнання прилюдних торгів недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених саме Тимчасовим положенням про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27 жовтня 1999 року № 68/5 та зареєстрованого в зазначеному Міністерстві 2 листопада1999 року за № 745/4838. Що стосується порушень, допущених державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом України «Про виконавче провадження» № 606-ХІV від 21 квітня 1999 року, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), то такі дії (бездіяльність) державного виконавця підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, ч. 7 ст. 24, ч. 4 ст. 26, ч. 3 ст. 32, ч. 3 ст. 36, ч. 2 ст. 57, ст. ст. 55, 85 Закону). Отже, дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними…У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц (провадження № 14-529цс19) зазначено, що для застосування наслідків недотримання вказаних вимог, при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити чи мало місце порушення вимог Тимчасового порядку та інших норм законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів. Апеляційний суд вірно вказував, що до предмета доказування в даній справі належало дотримання порядку проведення прилюдних торгів, а саме встановлених законодавством правил проведення торгів, визначених Тимчасовим порядком, а саме: правил які визначають процедуру підготовки, проведення електронних торгів (опублікування інформаційного повідомлення певного змісту про реалізацію нерухомого майна; направлення письмового повідомлення державному виконавцю, стягувану та боржнику про дату, час та місце проведення електронних торгів, а також стартову ціну реалізації майна тощо) (розділ 3); правил, які регулюють сам порядок проведення електронних торгів ( розділ 5); правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів торгів (розділ 7). Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом про ВП 1999, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (ст. ст. 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону)…Апеляційний суд правильно зазначив, що дії державного виконавця у виконавчому провадженні, які не стосуються правил проведення прилюдних торгів, у тому числі й щодо оцінки вартості спірного майна, мають самостійний спосіб оскарження й не можуть бути підставою для визнання прилюдних торгів недійсними».
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що позивачем суду не надано належних та допустимих доказів того, що при проведенні електронних торгів відбулось таке порушення вимог закону, яке б вплинуло на результат електронних торгів, а також не доведено обставин, які б свідчили про порушення прав і законних інтересів ОСОБА_1 при проведенні електронних торгів. За таких обставин суд першої інстанції зробив правильний висновок про відмову у задоволенні позову. Натомість апеляційний суд скасував законне та обґрунтоване рішення суду першої інстанції. 
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
Суд не обмежений доводами та вимогами касаційної скарги, якщо під час розгляду справи буде виявлено порушення норм процесуального права, які передбачені пунктами 1, 3, 4, 8 частини першої статті 411, частиною другою статті 414 цього Кодексу, а також у разі необхідності врахування висновку щодо застосування норм права, викладеного у постанові Верховного Суду після подання касаційної скарги (частина третя статті 400 ЦПК України).
З урахуванням висновку щодо застосування норм права викладеному у постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 15 вересня 2021 року у справі № 742/3070/18 (провадження № 61-628св20) колегія суддів вважає, що касаційну скаргу належить задовольнити, постанову апеляційного суду скасувати, рішення суду першої інстанції залишити в силі.
Керуючись статтями  400, 409, 413, 416, 419 ЦПК України, Верховний Суд у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду
ПОСТАНОВИВ:
Касаційну скаргу   ОСОБА_2 задовольнити.
Постанову Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року скасувати, рішення Крюківського районного суду м. Кременчука Полтавської області від 16 червня 2020 року залишити в силі. 
З моменту прийняття постанови судом касаційної інстанції скасована постанова Полтавського апеляційного суду від 14 вересня 2020 року втрачає законну силу.
Постанова суду касаційної інстанції набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Головуючий                                                                    В. І. Крат 
Судді:                                                                             Н. О. Антоненко
                                                                                      І. О. Дундар
                                                                                      Є. В. Краснощоков
                                                                                      М. Ю. Тітов