ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

12 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 380/10080/21 пров. № А/857/15919/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
головуючого судді                                                    Ніколіна В.В.
суддів                                                                         Большакової О.О., Гінди О.М.,
за участі секретаря судового засідання                        Юник А.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року про повернення позовної заяви(суддя – Гавдик З.В., м. Львів) у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного про визнання протиправними дій та зобов`язання вчинити дії,-
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 у червні 2021 року звернувся до суду з адміністративним позовом до Національної академії сухопутних військ імені гетьмана Петра Сагайдачного, у якому просив: визнати протиправними дії відповідача щодо нездійснення йому нарахування та виплати індексації грошового забезпечення за період з 01 січня 2016 року по 02 грудня 2020 року; визнати протиправними дії відповідача щодо не проведення йому нарахування та виплати з 30.01.2020 грошового забезпечення, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року.зобов`язати відповідача нарахувати та виплатити йому індексацію грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 01.03.2018 з урахуванням базового місяця лютий 2008 року 80343,18 грн., із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за період з березня 2018 року по листопад 2020 року відповідно до вимог п. 5 Порядку №1078 (в редакції постанови Кабінету Міністрів України №1013 від 09.12.2015 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів») у розмірі 98 926,41 гривень, з відрахуванням виплаченої суми у розмірі 4 446, 83 гривень та із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому індексації грошового забезпечення за грудень 2020 року відповідно до абзацу 6 ст. 4 Порядку №1078 у розмірі 193, 41 грн. із одночасною компенсацією сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004;стягнути з відповідача на його користь витрати на проведення судово-економічної експертизи у даній справі у розмірі 2230, 93 (дві тисячі двісті тридцять) гривень 93 коп.;зобов`язати відповідача нарахувати та виплачувати йому грошове забезпечення з 30.01.2020 по 02.12.2020, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2020 року з врахуванням виплачених сум; зобов`язати відповідача здійснити нарахування та виплату йому середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні - невиплату індексації грошового забезпечення за період із 02.12.2020 по день фактичної виплати повної заборгованості по індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.12.2020, тощо, із розрахунку 891,91 грн. в день, із одночасною компенсацією при виплаті сум податку з доходів фізичних осіб відповідно до п. 2 Порядку виплати щомісячної грошової компенсації сум податку з доходів фізичних осіб, що утримуються з грошового забезпечення, грошових винагород та інших виплат, одержаних військовослужбовцями, поліцейськими та особами рядового і начальницького складу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №44 від 15.01.2004.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року позовну заяву ОСОБА_1 повернуто позивачу.
Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення питання про повернення позовної заяви, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції. В обґрунтування апеляційних вимог зазначає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку про те, що за подання позовної заяви необхідно сплачувати судовий збір, оскільки від сплати такого збору позивач звільнений на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Відповідач процесуальним правом надати відзив на апеляційну скаргу не скористався, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, переглянувши судове рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для задоволення  апеляційної скарги, з огляду на наступне.
Як вбачається з матеріалів справи, ОСОБА_1 звернувся до суду з позовними вимогами, що стосуються нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.12.2020, виплати грошового забезпечення з 30.01.2020 по 02.12.2020, виходячи із розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня 2020 року, з врахуванням виплачених сум,  а також виплати середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 29.06.2021 позовну заяву ОСОБА_1 залишено без руху у зв`язку з її невідповідністю вимогам ст. 161 КАС України,  а саме: у зв`язку з несплатою судового збору у розмірі 6356 грн.
На виконання вказаної ухвали від 29.06.2021 позивач подав заяву, в якій зазначив, що за позовні вимоги, які стосуються нарахування та виплати йому індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.12.2020, виплати грошового забезпечення з 30.01.2020 по 02.12.2020, виходячи із розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, він звільнений від сплати судового збору на підставі п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір». Щодо позовних вимог про виплату середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, то позивач від таких у вказаній заяві відмовився та просив такі залишити без розгляду.
Ухвалою Львівського окружного адміністративного суду від 23.07.2021позовну заяву ОСОБА_1 повернуто у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали від 29.06.2021 про залишення позовної без руху.
Питання залишення позовної заяви без руху та повернення позову врегульовані процесуальним законом.
Згідно з частинами першою, другою статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи: 1) подана позовна заява особою, яка має адміністративну процесуальну дієздатність; 2) має представник належні повноваження (якщо позовну заяву подано представником); 3) відповідає позовна заява вимогам, встановленим статтями 160, 161, 172 цього Кодексу; 4) належить позовну заяву розглядати за правилами адміністративного судочинства і чи подано позовну заяву з дотриманням правил підсудності; 5) позов подано у строк, установлений законом (якщо позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними); 6) немає інших підстав для залишення позовної заяви без руху, повернення позовної заяви або відмови у відкритті провадження в адміністративній справі, встановлених цим Кодексом. 
Суддя відкриває провадження в адміністративній справі на підставі позовної заяви, якщо відсутні підстави для залишення позовної заяви без руху, її повернення чи відмови у відкритті провадження у справі.   
Вимоги, що пред`являються до змісту позовної заяви чітко визначені статтею 160 КАС України.
Відповідно до частини першої, другої статті 169 КАС України суддя, встановивши, що позовну заяву подано без додержання вимог, встановлених статтями 160, 161 цього Кодексу, протягом п`яти днів з дня подання позовної заяви постановляє ухвалу про залишення позовної заяви без руху. 
В ухвалі про залишення позовної заяви без руху зазначаються недоліки позовної заяви, спосіб і строк їх усунення, який не може перевищувати десяти днів з дня вручення ухвали про залишення позовної заяви без руху. Таким чином, якщо позивач не дотримав якоїсь із вимог до позовної заяви і відсутність певної інформації не дає можливості вирішити питання про відкриття провадження в адміністративній справі та виконати обов`язок з повідомлення про це осіб, які беруть участь у справі, суддя залишає позовну заяву без руху і пропонує позивачеві виправити виявлені недоліки. 
Згідно із пунктом 1 частини четвертої статті 169 КАС України позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
Приймаючи оскаржувану ухвалу від 23.07.2021 суд першої інстанції виходив з того, що позивач не усунув недоліків позовної заяви, оскількине надав оригіналу документа про сплату судового збору або документів, які підтверджують підстави звільнення від сплати такого збору, томудійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі пункту 1 частини четвертої статті 169 КАС України.
Апеляційний суд вважає такі висновки суду першої інстанції помилковими з огляду на таке.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір`від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняютьсяпозивачі у справах про стягнення заробітної плати та поновлення на роботі.
Як вбачається зі змісту позовної заяви, заяви про усунення недоліків позовної заяви предметом позову у цій справі є нарахування та виплата позивачу індексації грошового забезпечення за період з 01.01.2016 по 02.12.2020, виплата грошового забезпечення з 30.01.2020 по 02.12.2020, виходячи із розрахункової величини – прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом станом на 1 січня 2020 року, з врахуванням виплачених сум.
Відповідно до частин 2 та 3 статті 9 Закону України “Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей” до складу грошового забезпечення входять:посадовий оклад, оклад за військовим званням;щомісячні додаткові види грошового забезпечення (підвищення посадового окладу, надбавки, доплати, винагороди, які мають постійний характер, премія);одноразові додаткові види грошового забезпечення.
Грошове забезпечення визначається залежно від посади, військового звання, тривалості, інтенсивності та умов військової служби, кваліфікації, наукового ступеня і вченого звання військовослужбовця. Грошове забезпечення підлягає індексації відповідно до закону.
З огляду на вказане, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що індексація грошового забезпечення є однією з основних державних гарантій щодо оплати праці (грошового забезпечення). Проведення індексації у зв`язку зі зростанням споживчих цін (інфляцією) є обов`язковою для всіх юридичних осіб роботодавців, незалежно від форми власності та виду юридичної особи. Тобто, сума індексації грошового забезпечення є складовою частиною грошового забезпечення і відповідно до Закону, підлягає обов`язковому нарахуванню та виплаті. 
Отже, позовні вимоги пов`язані з виплатою позивачу заробітної плати (грошового забезпечення). Таким чином, на переконання колегії суддів, за подання позовної заяви з такими позовними вимогами ОСОБА_1 звільнений від сплати судового збору відповідно до п.1 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір».
Щодо позовних вимог про виплату середнього грошового забезпечення за несвоєчасний розрахунок при звільненні, то від таких позивач відмовився, що підтверджується його заявою про усунення недоліків позовної заяви та новою редакцією позовної заяви, яка міститься в матеріалах справи (а.с.94-122).
За таких обставин, колегія суддів апеляційного суду вважає, що суд першої інстанції дійшов помилкового висновку, що позивач повинен сплачувати судовий збір за подання позовної заяви, а тому підстави для повернення позовної заяви у зв`язку з невиконанням позивачем вимог ухвали про залишення позовної заяви без руху – відсутні.
Відповідно до статті 320 КАС України підставами для скасування ухвали суду, яка перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направлення справи для продовження розгляду до суду першої інстанції є, зокрема неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи та порушення норм процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання.
Згідно із частиною третьою статті 312 КАС України, у випадках скасування судом апеляційної інстанції ухвал про відмову у відкритті провадження у справі, про повернення позовної заяви, зупинення провадження у справі, закриття провадження у справі, про залишення позову без розгляду справа (заява) передається на розгляд суду першої інстанції.
Враховуючи вище викладене, колегія судів приходить до переконливого висновку про те, що оскаржувана ухвала суду підлягає скасуванню, як винесена із порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного повернення позовної заяви, із направленням справи до суду першої інстанції для продовження розгляду справи.
Керуючись ч.3ст.243, ст. 310, 315, 320, 321, 325, 329 КАС України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 задовольнити.
Ухвалу Львівського окружного адміністративного суду від 23 липня 2021 року про повернення позовної заяви скасувати, а справу №380/10080/21 направити для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає.

Головуючий суддя	 	В. В. Ніколін 	
судді	 	О. О. Большакова 	
 	 	О. М. Гінда  	
Повне судове рішення складено 13 жовтня 2021 року