Дата документу 06.12.2021 Справа № 316/558/20

ЗАПОРІЗЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

 
         Єдиний унікальний № 316/558/20                                                Головуючий у 1 інстанції 
         № провадження 22-ц/807/3731/21 Куценко М.О.
Доповідач: Бєлка В.Ю.

ПОСТАНОВА
 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 грудня 2021 року                                                м. Запоріжжя

Запорізький Апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
       Головуючого:                Бєлки В.Ю.
               Суддів:                        Крилової О.В.
Полякова О.З.

       розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за апеляційною скаргою представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни на рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року у справі за позовом Акціонерного товариства Комерційний банк «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, 
В С Т А Н О В И В:
У березні 2020 року АТ КБ «ПриватБанк» звернулось до суду з позовом до  ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, посилаючись на те, що відповідач ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 16.09.2008 р., згідно якої отримала кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
Відповідач підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами банку», які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, складає між нею та Банком Договір про надання банківських послуг, що підтверджується підписом у заяві. 
Відповідач ознайомилась з Умовами та правилами надання банківських послуг, що діяли станом на момент підписання анкети-заяви, що підтверджується її підписом в анкеті-заяві, в якій є відповідні запевнення відповідача про ознайомлення та надання документів у письмовому виді, а також наказом банку про їх затвердження. 
При укладанні Договору сторони керувались ч.1 ст.634 ЦК України та формулярами та стандартними формами були «Умови та правила надання банківських послуг та «Тарифи Банк» які викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, згідно яких обслуговується відповідач.        Таким чином, заявою відповідач підтвердила, що вона була повністю проінформована про умови кредитування в АТ «КБ «ПриватБанк», які були надані їй у письмовій формі.
Щодо встановлення та зміни кредитного ліміту Банк керувався п.п.2.1.1.2.5, 2.1.1.2.6 Договору, на підставі яких відповідач при укладання Договору надав свою згоду про прийняття будь-якого розміру кредитного ліміту та його зміну за рішенням та ініціативою банку.

Також зазначає, що з 01.04.2019 р. впроваджені зміни до Умов та правил надання банківських послуг в частині нарахування відсотків, а саме відповідно до п.2.1.1.2.12 встановлено, що в разі порушення зобов`язання щодо повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, неустойки та виконання інших зобов`язань, починаючи 181-го дня з моменту порушення зобов`язань Клієнта з погашення кредиту. Клієнт зобов`язується сплатити на користь Банку заборгованість за кредитом, а також проценти від суми неповернутого у строк кредиту, у відповідності до ч.2 ст.625 ЦК України встановлені за домовленістю сторін у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна» та 84,0% - для картки «Універсальна голд».
Вказує, що банк свої зобов`язання за Договором про надання банківських послуг виконав у повному обсязі, а саме: надав відповідачу можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених Договором та в межах встановленого кредитного ліміту.
Відповідач, на підставі п.2.1.1.3.1 Договору, зобов`язалась повернути витрачену частину кредитного ліміту. Відповідно до п. 1.1.1.6.0 Договору, мінімальний обов`язковий платіж - розмір боргових зобов`язань відповідача які щомісячно повинна сплачувати відповідач протягом терміну дії картки та розраховується у процентному співвідношенні від загальної суми заборгованості Клієнта.
Відповідно до п.2.1.1.2.9 Договору, у разі непогашення Клієнтом боргових зобов`язань за Кредитом до 25 числа місяці, наступного за місяцем у якому було здійснено трати за рахунок кредиту, за користування кредитом Клієнт сплачує Банку відсотки в розмірі зазначеному в Тарифах, що діють на дату здійснення трат за рахунок кредиту.
У разі виникнення прострочених зобов`язань за кредитом, згідно п.2.1.1.2.11 Договору, Клієнт сплачує Банку проценти у подвійному розмірі від зазначених в тарифах, що діють на дату здійснення нарахування.
Відповідно до п.2.1.1.3.5 Договору, при порушення грошових зобов`язань передбачених Договором більше ніж на 30 днів, позичальник зобов`язаний сплатити Банку штраф в розмірі 500 грн. +5% від суми позову.
Зазначає, що відповідач своїх зобов`язань за кредитним договором не виконала, допустивши їх порушення, в наслідок чого, станом на 23.01.2020 р. відповідач має заборгованість в сумі 34 791,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту - 22 499,27 грн., у тому числі, заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту – 22 499,27 грн.; заборгованість за нарахованим відсоткам - 0,00 грн.; заборгованість за простроченим відсоткам - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованим на прострочений кредит згідно ст. 625 – 4 470,39 грн.; нарахована пеня – 5 688,74 грн.; нарахована комісія - 0,00 грн.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг; 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 632,92 грн. - штраф (процентна складова).
Вказує, що відповідач продовжує ухилятися від виконання зобов`язань, в добровільному порядку заборгованість за кредитним договором не сплачує.
Посилаючись на зазначені обставини просило суд стягнути з відповідача заборгованість за кредитним договором № б/н від 16.09.2008 року у загальному розмірі 34 791,32 грн. та стягнути судові витрати по справі.
Рішенням Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року в задоволені позову відмовлено.
               У апеляційній скарзі представник АТ КБ «ПриватБанк» - Крилова О.Л. зазначає, що рішення суду постановлено з порушенням норм матеріального і процесуального права. Апеляційну скаргу мотивує тим, що судом прийнято рішення без повного, всебічного та об`єктивного дослідження всіх обставин справи, без належної оцінки доказі по справі. Залишилось поза увагою суду, що підписавши відповідну Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг відповідача погодився виконувати вимоги Умов та Правил надання банківських послуг, а також регулярно ознайомлюватися з їх змінами на сайті ПриватБанку. Не враховано, що вхід в систему Приват24 був здійснений під авторизацією відповідача, жодну особу не було визнано винною у вчиненні злочину, а тому суд безпідставно звільнив відповідача від обв`язку належного виконання зобов`язання за кредитним договором. Просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги банку в повному обсязі.
На зазначену апеляційну скаргу ОСОБА_1 подала відзив за змістом якого повністю підтримує висновки суду першої інстанції та вважає, що доводи апеляційної скарги їх не спростовують. Просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Відповідно до частини першої статті 368 ЦПК України у суді апеляційної інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи з урахуванням статті 369 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 13 ст. 7 ЦПК України розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, якщо цим Кодексом не передбачено повідомлення учасників справи. У такому випадку судове засідання не проводиться.
Ухвалою Запорізького апеляційного суду справу призначено до апеляційного розгляду в порядку спрощеного провадження без повідомлення учасників справи та без проведення судового засідання в порядку ч. 1, ч. 2 ст. 369 та ч. 13 ст. 7 ЦПК України.
Заслухавши у засіданні апеляційного суду суддю - доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції та обставини справи в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених в суді першої інстанції, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає виходячи з наступного.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції виходив з того, що вимоги викладені у позовній заяві є необґрунтованими та спростовуються наданими матеріалами справи.
Розглядаючи спір, судова колегія вважає, що районний суд повно і всебічно дослідив і оцінив обставини по справі, надані сторонами докази, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон їх регулює.
Судом встановлено і підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 звернулась до АТ «КБ «ПриватБанк» з метою отримання банківських послуг, у зв`язку з чим підписала Заяву б/н від 16.09.2008 р., згідно якої отримала кредит в розмірі 15 000 грн. у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок. 
ОСОБА_1 підписавши 16.09.2008 р. Заяву б/н підтвердила свою згоду на те, що підписана нею заява разом з «Умовами та правилами надання банківських послуг» та «Тарифами Банку», витяг яких надано до позовної заяви, складає між Банком та відповідачем Договір про наданих банківських послуг. Даною Заявою б/н від 16.09.2008 р. відповідач була повністю проінформований про умови кредитування в АТ КБ «ПриватБаню», які викладені на сайті Банку: https://privatbank.ua та своїм підписом у заяві підтвердила, що ознайомлена з умовами та правилами надання банківських послуг, які розміщені на вказаному сайті банку і надала на них свою згоду. 
Відповідно до наданого розрахунку заборгованість відповідача за кредитним договором б/н від 16.09.2008 р. складає 34 791,32 грн., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 22 499,27 грн., у тому числі, заборгованість за поточним тілом кредиту - 0,00 грн.; заборгованість за простроченим тілом кредиту – 22 499,27 грн.; заборгованість за нарахованим відсоткам - 0,00 грн.; заборгованість за простроченим відсоткам - 0,00 грн.; заборгованість за відсотками нарахованим на прострочений кредит згідно 625 – 4 470,39 грн.; нарахована пеня – 5 688,74 грн.; нарахована комісія - 0,00 грн.; а також штрафів відповідно до п.2.1.1.7.6 Умов та правил надання банківських послуг: 500,00 грн. - штраф (фіксована частина) та 1 632,92 грн. - штраф (процентна складова).
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог банку, суд першої інстанції виходив з того, що вважав недоведеним з боку банку факт укладання договору позики саме на тих умовах, на які посилається позивач, а також, що банком не обґрунтовано та не доведено існування заборгованості відповідача за тілом кредиту.
Колегія суддів погоджується із зазначеними висновками суду першої інстанції виходячи з наступного.
Згідно з ст. 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
Відповідно до ст. 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Із матеріалів справи вбачається, що Умови та правила надання банківських послуг, надані позивачем, ОСОБА_1 не підписані, а отже колегія вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що банком не доведено належними доказами з якими саме умовами погоджувався відповідач.
Також, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що Умови та правила надання банківських послуг мають мінливий характер, а тому їх редакцію, надану позивачем, не можна вважати частиною спірного кредитного договору. 
Зазначені висновки суду узгоджуються з правовою позицією Великої Палати Верховного Суду, викладеною в постанові від 03 липня 2019 року в справі № 342/180/17. 
Колегія суддів також вважає законними висновки суду першої інстанції про відмову у стягненні заборгованості за тілом кредиту, оскільки погоджується з тим, що позивачем не надано доказів, з яких можливо було б встановити розмір заборгованості за кредитом.
Окрім того, колегія вважає за необхідне зазначати, що з аналізу розрахунку заборгованості та виписки по рахунку відповідача, наданих банком, вбачається, що банк самостійно збільшував розмір основної заборгованості, списуючи з рахунка відповідачки відсотки за використання кредитного ліміту; відсотки, нараховані на овердрафт; відсотки за прострочений кредит; відсотки, нараховані на прострочений овердрафт; комісію за обслуговування (членський внесок); пеню за прострочку за кредитом на суму понад 100 грн.
Отже, списуючи вказані платежі, не передбачені умовами кредитного договору, з кредитного ліміту, банк штучно збільшував заборгованість відповідача.
В апеляційній скарзі банк посилається на те, що судом було неправомірно відхилено позовні вимоги банку щодо стягнення заборгованості за відсотками, передбаченими Довідкою про умови кредитування з використанням кредитки «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» та вимоги ч. 1 ст. 1048 ЦК України.
Однак, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ґрунтовно дослідив вказану Довідку, в результаті чого дійшов правильного висновку, що розрахунок заборгованості, наданий банком на підтвердження його вимог, здійснений всупереч умовам кредитування, закріплених у вказаній Довідці. 
Крім того, із повідомлення ВП № 1 Василівського РУП ГУНП в Запорізькій області від 10.09.2021 року та доданої до нього постанови слідчого СВ Енергодарського ВП ГУНП в Запорізькій області від 28.10.2019 року отриманих на запит суду по закінченому кримінальному провадженню від 20.07.2018 року за ст. 190 ч. 1 КК України вбачається, що відповідач визначено статус потерпілої та встановлено заволодіння 25.06.2018 року невстановленою особою, у невстановленому місті, шляхом доступу до Інтернет-Банкінгу «Приват24» до рахунку, який належить відповідачу, грошовими коштами в розмірі 10 350 грн. та завдання матеріального збитку на зазначену суму. Вказана кримінальна справ була закрита на підставі закінчення строку досудового розслідування, а не на підставі відсутності складу кримінального правопорушення.
Тому висновок суду про те, що відповідач користувалась зазначеними коштами не доведено позивачем, є обґрунтованим.
Судом першої інстанції також встановлено та підтверджується Банківською випискою по особовому рахунку, що відповідач не мала заборгованості за кредитом до 25.06.2018 року, в період з 25.06.2018 року по 01.03.2020 року кредитними коштами Банку не користувалась, тобто не здійснювала дій щодо розпорядження ними будь-яким чином в своїх інтересах. Не спростовано зазначену обставину і доводами апеляційної скарги.
Безпідставним є також посилання позивача на неправомірність дій суду, щодо відхилення розрахунку, наданого банком, без здійснення власного розрахунку.
Так, відповідно до ч. 1, 2 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
Інші докази та обставини, на які посилається скаржник в апеляційній скарзі, зводяться до переліку посилань на практику Верховного Суду, при тому, що обставини справи, що розглядається та наведеною практикою є відмінними, а тому не можуть бути враховані апеляційним судом.
Таким чином, судова колегія вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення, а тому не є суттєвими і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст. 374, 375, 382, 383 ЦПК України, апеляційний суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу представника Акціонерного товариства Комерційний Банк «ПриватБанк» - Крилової Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Рішення Енергодарського міського суду Запорізької області від 13 вересня 2021 року у цій справі залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, проте може бути оскаржена безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повної постанови.
У разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справ, зазначений строк обчисляються з дня складання повного тексту постанови.
Повна постанова складена 06 грудня 2021 року.

               Головуючий:                                                        В.Ю. Бєлка
                                                       
Судді:                                                                О.В. Крилова

                                                               О.З. Поляков