ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 620/6627/20                                                                   Суддя (судді) першої інстанції: Баргаміна Н.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  09 листопада 2021 року                                                                                      м. Київ
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Карпушової О.В., суддів: Губської Л.В., Кобаля М.І., секретар судового засідання Романович І.І., за участі представника позивача Ковтуна М.О., представника відповідача Полегешко Л.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень,

                                                     В С Т А Н О В И В :

Приватне сільськогосподарське підприємство «Прогрес» звернулося до суду з позовною заявою, в якій просило визнати протиправними та скасувати податкові повідомлення - рішення Головного управління ДПС України у Чернігівській області № 00003500705 від 15.09.2020 про накладення штрафних санкцій в розмірі: 500000,00 грн, № 00003510705 від 15.09.2020 про накладення штрафних санкцій в розмірі: 500000,00 грн.
Позов обґрунтовано тим, що податковий орган протиправно прийняв оскаржувані податкові повідомлення-рішення за зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії, оскільки все пальне, що надходило на підприємство, у день отримання заливалось у паливні баки транспортних засобів, які належать підприємству на праві власності та пересувні цистерни, які здійснюють підвіз палива на поле. Позивач вважає, що зберігання пального в паливних баках транспортних засобів, технічному обладнанні або пристроях не потребує отримання ліцензії на право зберігання пального.
Рішенням Чернігівського   окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 року позов задоволено.
Суд першої інстанції мотивував рішення тим, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресами: Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136, та с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А. Крім того, відповідач не з`ясував обставин фізичного зберігання позивачем пального у спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та допустив помилкове ототожнення господарської операції із придбання пального (надходження та оприбуткування) із фізичним зберіганням пального. Також суд першої інстанції вказав, що акти перевірки не містять посилання на конкретну норму  статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-BP, порушення якої встановлено відповідачем, враховуючи, що сама стаття містить значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі алкогольними напоями, тютюновими виробами, пальним та зберігання пального.
Відповідач, не погоджуючись із судовим рішенням, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та матеріального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове рішення про відмову в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
В обґрунтування апеляційної скарги скаржник зазначив, що суд першої інстанції не врахував положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої Наказом Мінпаливенерго України, Мінтрансзв`язку України, Мінекономіки України,                                      Держспоживстандарту України 20.05.2008 N 281/171/578/155, які не передбачають відпуск (відвантаження) нафтопродуктів з автоцистерни безпосередньо в паливні баки транспортних засобів. За змістом положень указаної Інструкції відвантаження з автоцистерни палива відбувається в спеціальні резервуари.
У відзиві на апеляційну скаргу позивач, посилаючись на те, що вимоги апеляційної скарги є необґрунтовані, просить в її задоволенні відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
У судовому засіданні представник відповідача підтримав доводи апеляційної скарги, просив її задовольнити.
Представник позивача підтримав висновки суду першої інстанції, заперечуючи апеляційну скаргу.
Згідно з частиною 1  статті 308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Заслухавши суддю-доповідача, пояснення сторін, перевіривши матеріали справи і обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів приходить до висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, з огляду на таке.
Судом першої інстанції встановлено, що 20.08.2020 Головним управлінням ДПС у Чернігівській області проведено фактичну перевірку Приватного сільськогосподарського підприємства «Прогрес» (код ЄДРПОУ 00132144), за результатами якої складено два акти фактичної перевірки за дотриманням суб`єктами господарювання порядку проведення розрахунків за товари (послуги), вимог з регулювання обігу готівки, наявності торгових патентів, а саме:
- перевірку місця зберігання пального за адресою Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136, в якому зафіксовано, що за даною адресою знаходиться, зокрема, пересувна сільськогосподарська техніка, вантажні автомобілі та дві стаціонарні цистерни (сталеві    резервуари для зберігання ПММ), об`єм яких РГС-25 - 25 куб. м та Р-10 - 10 куб. м. Згідно укладеного договору поставки нафтопродуктів № АС-000005 від 03.01.2020 з ТОВ «Астра», ПСП «Прогрес» купувало бензин та дизельне паливо окремими партіями. Згідно з наданою до перевірки оборотно-сальдової відомості по рахунку 203 за квітень 2020 року станом на 01.04.2020 залишок пального на підприємстві складав: бензин А-95 - 1946,8 л, бензин АИ-92 - 1271,5 л, дизпаливо - 8157 л. Дане пальне придбано у ТОВ «Астра» та зберігалось в баках (станом на 01.04.2020). Протягом квітня 2020 року ТОВ «Астра» здійснило поставку дизельного палива загальною кількість 35205 л, що підтверджується зареєстрованими акцизними накладними, видатковими накладними та товарно-транспортними накладними. Дизельне паливо, отримане протягом квітня 2020 року використовувалось для заправки власного автотранспорту та зберігалося в резервуарах РГС-25 та Р-10. На 30.04.2020 залишки палива складав бензин А-95 - 1946,8 л, бензин АИ-92 - 1691,0 л, дизпаливо - 44907 л, в тому числі склад ГСМ - 10921 л, ємності - 26249 л. ПСП «Прогрес» отримано ліцензію на право зберігання пального 06.05.2020, таким чином в ході проведення фактичної перевірки встановлено факт зберігання пального в ємкостях та складі ГСМ станом на 01.04.2020 без отримання ліцензії на право зберігання пального (т. 1, а.с. 16-17);                            
- перевірку місця зберігання пального за адресою Чернігівська область, Сновський район, с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А, в якому зафіксовано, що згідно з укладеним договором поставки нафтопродуктів № АС-000005 від 03.01.2020 з ТОВ «Астра», ПСП «Прогрес» купувало паливо окремими партіями. Протягом квітня 2020 року ТОВ «Астра» здійснило поставку дизельного палива відповідно до зареєстрованих накладних на загальну кількість 50150 літрів дизельного палива, що підтверджується видатковими та товарно-транспортними накладними. Враховуючи викладене, на території Сновського району, с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А відсутня ліцензія на право зберігання пального (т. 1 а.с. 18-20).        
Отже, згідно з висновками актів, під час перевірки встановлено порушення позивачем статті 15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв та тютюнових виробів».
На підставі акту перевірки Головним управлінням ДПС у Чернігівській області прийняті податкові повідомлення-рішення № 00003500705 від 15.09.2020 про накладення штрафних санкцій в розмірі: 500000,00 грн, № 00003510705 від 15.09.2020 про накладення штрафних санкцій в розмірі: 500000,00 грн. (т. 1 а.с. 20-24).
Не погоджуючись із прийнятими рішеннями відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам скаржника, колегія суддів зазначає таке.
Основні засади державної політики щодо регулювання виробництва, експорту, імпорту, оптової і роздрібної торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями, тютюновими виробами та пальним, забезпечення їх високої якості та захисту здоров`я громадян, а також посилення боротьби з незаконним виробництвом та обігом алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального на території України визначені  Законом України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів та пального» від 19.12.1995 № 481/95-BP, в редакції на час виникнення спірних правовідносин (далі - Закон № 481/95-BP).
Абзацом п`ятдесят другим статті 1 Закону № 481/95-BP визначено, що місце зберігання пального - місце (територія), на якому розташовані споруди та/або обладнання, та/або ємності, що використовуються для зберігання пального на праві власності або користування.
Згідно частини першої статті 15 Закону № 481/95-BP оптова торгівля пальним та зберігання пального здійснюються суб`єктами господарювання (у тому числі іноземними суб`єктами господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) всіх форм власності за наявності ліцензії.
Частиною восьмою статті 15 Закону № 481/95-BP передбачено, що суб`єкт господарювання (у тому числі іноземні суб`єкти господарювання, які діють через свої зареєстровані постійні представництва) отримують ліцензії на право оптової торгівлі пальним та зберігання пального на кожне місце оптової торгівлі пальним або кожне місце зберігання пального відповідно, а за відсутності місць оптової торгівлі пальним - одну ліцензію на право оптової торгівлі пальним за місцезнаходженням суб`єкта господарювання (у тому числі іноземного суб`єкта господарювання, який діє через своє зареєстроване постійне представництво) або місцезнаходженням постійного представництва.
Ліцензії на право зберігання пального видаються уповноваженими Кабінетом Міністрів України органами виконавчої влади за місцем розташування місць зберігання пального терміном на п`ять років (частина десята статті 15 Закону № 481/95-BP).
Згідно з частинами тридцять дев`ять-сорок два статті 15 Закону № 481/95-BP для отримання ліцензії на право оптової або роздрібної торгівлі пальним або на право зберігання пального разом із заявою додатково подаються завірені заявником копії таких документів: документи, що підтверджують право власності або право користування земельною ділянкою, або інше передбачене законодавством право землекористування на земельну ділянку, на якій розташований об`єкт оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, чинні на дату подання заяви та/або на дату введення такого об`єкта в експлуатацію, будь-якого цільового призначення; акт вводу в експлуатацію об`єкта або акт готовності об`єкта до експлуатації, або сертифікат про прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів, або інші документи, що підтверджують прийняття об`єктів в експлуатацію відповідно до законодавства, щодо всіх об`єктів у місці оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального, необхідних для оптової або роздрібної торгівлі пальним або зберігання пального; дозвіл на виконання робіт підвищеної небезпеки та експлуатацію (застосування) машин, механізмів, устаткування підвищеної небезпеки.
Частинами першою-третьою  статті 17 Закону № 481/95-ВР  передбачено, що за порушення норм цього  Закону  щодо виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями та тютюновими виробами, пальним та зберігання пального посадові особи і громадяни притягаються до відповідальності згідно з чинним законодавством. До суб`єктів господарювання застосовуються фінансові санкції у вигляді штрафів у разі: оптової торгівлі пальним або зберігання пального без наявності ліцензії - 500000 гривень. Рішення про стягнення штрафів, передбачених частиною другою цієї статті, приймаються податковими органами та/або органом, який видав ліцензію на право виробництва і торгівлі спиртом етиловим, коньячним і плодовим та зерновим дистилятом, спиртом етиловим ректифікованим виноградним, спиртом етиловим ректифікованим плодовим, дистилятом виноградним спиртовим, спиртом-сирцем плодовим, біоетанолом, алкогольними напоями і тютюновими виробами та пальним, зберігання пального, та іншими органами виконавчої влади у межах їх компетенції, визначеної законами України.
Як встановлено судом першої інстанції та не спростовується апеляційним судом, постачання позивачу пального підтверджується документами: договором поставки нафтопродуктів № АС-000005 від 03.01.2020, укладений між ТОВ «Астра» та ПСП «Прогрес», видаткових накладних № АС-0001356 від 07.04.2020, № АС-0001373 від 09.04.2020, № АС-0001487 від 16.04.2020, № АС-0001570 від 23.04.2020, № АС-0001704 від 29.04.2020, № АС-0001977 від 15.05.2020, № АС-0002937 від 09.07.2020, № АС-0003156 від 24.07.2020, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № АС-0000568 від 07.04.2020, № АС-0000586 від 09.04.2020, № АС-0000656 від 16.04.2020, № АС-0000696 від 23.04.2020, № АС-0000743 від 29.04.2020, № АС-0000864 від 15.05.2020, № АС-0001273 від 09.07.2020, № АС-0001390 від 24.07.2020, інвентаризаційним описом запасів від 20.08.2020 (адреса розвантаження Чернігівська область, Сновський район, с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А) (т. 1 а.с. 40-41, 124-142) та видатковими накладними № АС-0001357 від 07.04.2020, № АС-0001374 від 09.04.2020, № АС-0001488 від 16.04.2020, № АС-0001571 від 23.04.2020, товарно-транспортними накладними на відпуск нафтопродуктів (нафти) № АС-0000569 від 07.04.2020, № АС-0000585 від 09.04.2020, № АС-0000655 від 16.04.2020, № АС-0000695 від 23.04.2020, рахунком-фактури № АС-0000822 від 07.04.2020, № АС-0000832 від 09.04.2020, № АС-0000902 від 16.04.2020, № АС-000948 від 23.04.2020, № АС-0001040 від 29.04.2020, № АС-0001208 від 15.05.2020, карткою рахунку 203 за квітень 2020 року, оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 203 за квітень 2020 року,    оборотно-сальдовою відомістю по рахунку 104 за серпень 2020 року    (адреса розвантаження Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136) (т. 1 а.с. 147-168).
Відповідач стверджує про зберігання вказаного пального за адресами Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136 , та с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А, поставка яка була здійснена на відповідно з зазначеними документами, без отримання ліцензій на право зберігання пального.
Проте, позивач зазначає, що придбане пальне було розвантажене по паливним бакам транспортних засобів, на підтвердження чого надав докази права власності та права користування транспортними засобами, подорожні листи вантажного автомобіля, дорожні листи трактора, інформацію про об`єми паливних баків такої техніки витратну відомість за квітень 2020, зведену відомість ПММ за квітень 2020 року щодо заправлення відповідних транспортних засобів паливом та його витрати (т. 1 а.с. 42-70, 180-240, т. 2 а.с. 1-240, т. 3 а.с. 1-86, 95-129).
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що відповідач не надав суду доказів, які б підтверджували викладені в акті перевірки висновки щодо здійснення зберігання позивачем пального без наявності відповідної ліцензії за адресами: Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136, та с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А. Крім того, відповідач не з`ясував обставин фізичного зберігання позивачем пального в спірних правовідносинах, з врахуванням напрямків господарської діяльності підприємства і наявної у користуванні позивача техніки та допустив помилкове ототожнення господарської операції із придбання пального (надходження та оприбуткування) із фізичним зберіганням пального.
Так, в акті фактичної перевірки за адресою: Чернігівська область, Сновський район, с. Хотуничі, вул. Коцюбинського, 136, вказано про наявність двох стаціонарних цистерн РГС-25 та Р-10, та зазначено про зберігання в них трьох видів пального: бензину А-95, бензину АИ-92 та дизпалива. Також вказано про отримання позивачем в квітні 2020 року дизельного палива та зберігання його в обох резервуарах, РГС-25 та Р-10.
Однак, на думку колегії суддів, зберігання трьох різних видів пального в двох стаціонарних цистернах, є неможливим.            
Крім того, фактичною перевіркою за адресою Чернігівська область, Сновський район, с. Тур`я, вул. Лащенка, 28А взагалі не встановлено наявність ємностей для зберігання пального.
Разом з тим, суд першої інстанції обґрунтовано зазначив, що відповідач в оскаржуваних податкових повідомленнях-рішеннях, посилаючись на статті  15  та  17 Закону, не зазначив конкретних частин, пунктів чи абзаців вказаних статей, що не дає можливості встановити чітку норму законодавства, порушення якої зафіксовано відповідачем та чітку норму законодавства, яка стала підставою для застосування штрафних (фінансових санкцій).
Такі ж недоліки містять і акти перевірки.
Колегія суддів зауважує, що статті 15 та 17 Закону містять значну кількість вимог до імпорту, експорту, оптової і роздрібної торгівлі пальним і його зберігання та значну кількість підстав для застосування фінансових санкцій у вигляді штрафів в залежності від виявленого правопорушення.        
З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про не підтвердження належними і допустимими доказами факту порушення позивачем  ст.15 Закону України «Про державне регулювання виробництва і обігу спирту етилового, коньячного і плодового, алкогольних напоїв, тютюнових виробів, рідин, що використовуються в електронних сигаретах, та пального», а тому застосування до позивача, визначених  ст.17 вказаного Закону,  штрафних санкцій не може вважатись правомірним, внаслідок чого спірні податкові повідомлення-рішення підлягають скасуванню.
Щодо доводів скаржника про неврахування судом першої інстанції положень Інструкції про порядок приймання, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти і нафтопродуктів на підприємствах і організаціях України, затвердженої спільним наказом Міністерство палива та енергетики України, Міністерства економіки України, Міністерства транспорту та зв`язку України, Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики» від 20.05.2008 №281/171/578/155, якою не передбачено відпуск (відвантаження) нафтопродуктів з автоцистерни безпосередньо в паливні баки транспортних засобів, колегія суддів зазначає, що навіть за умови порушення позивачем цієї Інструкції, останнього притягнуто до відповідальності та застосовано штрафні санкції не за порушення вимог вказаної інструкції, а за зберігання пального без отримання відповідної ліцензії на право зберігання пального, що контролюючим органом, в супереч ч.2  ст.77 КАС України  не доведено.
Інші доводи апеляційної скарги колегія суддів не приймає з підстав, наведених вище.
Крім того, надаючи оцінку всім доводам сторін, судова колегія наголошує що приймає до уваги рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, в якому Суд зазначив, що «…хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід…».
Отже, суд першої інстанції повно та правильно встановив обставини справи й ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, відповідно до вимог  ст. 242 КАС України.
Згідно зі  ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Враховуючи викладене, апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції - без змін.
Повний текст постанови виготовлено 15 листопада 2021 року.
Керуючись ст.ст. 241, 242, 250, 308, 310, 312, 315, 316, 321, 322, 325 КАС України, апеляційний суд, -

П О С Т А Н О В И В : 

Апеляційну скаргу Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області на рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 р. - залишити без задоволення.
Рішення Чернігівського окружного адміністративного суду від 09 квітня 2021 р. у справі за адміністративним позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Прогрес" до Головного управління Державної податкової служби у Чернігівській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками перегляду набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

          Колегія суддів:                                                                                       О.В. Карпушова    

                                                                                                                        Л.В. Губська

                              М.І. Кобаль