Справа № 308/5642/21

П О С Т А Н О В А
Іменем України

        04 листопада 2021 року м. Ужгород

Закарпатський апеляційний суд у складі

головуючого                                судді КОНДОРА Р.Ю.
суддів                                        СОБОСЛОЯ Г.Г., БИСАГИ Т.Ю.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Ужгороді цивільну справу № 308/5642/21 за позовом Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» до ОСОБА_1 про стягнення боргу, за апеляційною скаргою Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» на заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2021 року, повний текст якого складено 24 червня 2021 року, головуючий суддя Малюк В.М., -

встановив:

АТ КБ «ПриватБанк» заявою від 16.04.2021, що надійшла до Ужгородського міськрайонного суду 05.05.2021, звернулося до суду із зазначеним позовом до ОСОБА_1 мотивуючи таким.
ОСОБА_1 звернулася до банку з метою отримання банківських послуг і на підставі підписаної 24.12.2011 заяви отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту на картковий рахунок, який у подальшому був збільшений до 17000,00 грн. Сторони за правилами договору приєднання уклали кредитний договір, умови якого зафіксовані в Умовах і Правилах надання банківських послуг, які є складовою кредитного договору і з якими відповідач був ознайомлений, що підтверджується його підписом в анкеті-заяві. Сторони уклали договір про надання банківських послуг, який за своєю правовою природою є змішаним договором і містить в собі умови договору банківського рахунку та кредитного договору. Відносини між банком і клієнтом можуть регулюватися як шляхом підписання окремих документів, так і шляхом обміну інформацією іншими засобами (через веб-сайт банку www.privatbank.ua, sms-повідомлення). Підписання цих Умов і Правил позичальником не вимагається. Заявою відповідачки підтверджується, що вона була повністю проінформована про умови кредитування а АТ КБ «ПриватБанк», які були надані їй для ознайомлення в письмовій формі.
Відповідачка отримала кредитні кошти, користувалася картковим рахунком, що підтверджує наявність кредитних правовідносин між сторонами. Погашення заборгованості за кредитним договором позичальник повинен був здійснювати шляхом щомісячних платежів у розмірі не менше визначеного відповідно до п. 1.1.1.49. договору мінімального обов`язкового платежу.
Позичальник зобов`язаний був сплачувати відсотки за користування кредитом з розрахунку 360 календарних днів на рік за ставками, що були зазначені в Тарифах, які діяли на дату їх нарахування та були викладені на банківському сайті www.privatbank.ua, а в разі порушення зобов`язань повинен був сплатити пеню в розмірі, розрахованому відповідно до Тарифів, які діяли на дату їх нарахування (п.п. 2.1.1.12.7.2, 2.1.1.12.6., 2.1.1.12.6.1., інші положення договору).
Відповідно до п. 2.1.1.2.12. договору, з 01.03.2019 в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом, а також проценти, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold».
До позову банк додає витяг з Умов і Правил, з якими була ознайомлена відповідачка на момент підписання анкети-заяви, а також довідку про зміни умов кредитування та обслуговування картрахунку.
Банк свої зобов`язання за договором виконав, надав кредитні кошти, а відповідачка свої порушила і спричинила виникнення боргу, який станом на 13.04.2021 склав 17077,83 грн, із яких заборгованість: за простроченим тілом кредиту 13432,52 грн, за простроченими відсотками – 3645,31 грн.
У силу положень ст. 1050 ч. 2 ЦПК України, п. 2.1.1.12.11. договору, в разі невиконання боржником своїх зобов`язань за договором банк вправі вимагати дострокового повернення кредиту та сплати всього належного за договором, включно з підвищеними процентами та неустойкою.
Посилаючись на ці обставини, на порядок виконання договірних зобов`язань та на передбачене договором і нормами ЦК України право банку достроково вимагати повернення всього заборгованого, банк просив стягнути з відповідачки заборгованість за кредитним договором від 24.12.2011 у розмірі 17077,83 грн, та покласти на неї судові витрати.

Рішенням Ужгородського міськрайонного суду від 22.06.2021 позов задоволено частково, стягнуто з ОСОБА_1 на користь АТ КБ «ПриватБанк» заборгованість за кредитним договором б/н від 24.12.2011 у розмірі 13432,52 грн, у задоволенні інших вимог позову відмовлено, стягнуто з відповідачки на користь позивача витрати по сплаті судового збору в розмірі 2270,00 грн.

Задовольняючи позов частково, суд першої інстанції виходив із того, що позивачем не були виконані передбачені законом правила укладення кредитного договору, у справі немає доказів погодження сторонами умов договору, зокрема, щодо сплати відсотків, доказів обізнаності відповідачки саме з доданими до позовної заяви умовами і правилами надання банківських послуг, тому на користь банку можуть бути стягнуті лише фактично отримані від нього відповідачкою кошти.

Позивач АТ КБ «ПриватБанк» оскаржив рішення суду як незаконне та необґрунтоване в частині відмови в стягненні з відповідачки відсотків за кредитним договором. Доводи скарги зводяться до такого.
Висновок суду про те, що сторони не уклали в належній формі кредитний договір, суперечить обставинам справи та наявним у ній доказам, оскільки відповідачка підписала Анкету-заяву про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг. Тому сторони узгодили істотні умови кредитного договору, зокрема, умови про сплату відсотків, позичальник був обізнаний з умовами надання банківських послуг і кредитування.
Суд безпідставно застосував правову позицію Верховного Суду в справі № 342/180/17, в якій мали місце інші фактичні обставини, тоді як у справі, що розглядається, відповідачка підписала Паспорт споживчого кредиту, в якому була узгоджена поза межами пільгового періоду відсоткова ставка у 42% річних, а також були узгоджені умови нарахування штрафу.
Правові позиції, що були висловлені Верховним Судом у аналогічних справах про те, що підписання позичальником довідки про умови кредитування є належним узгодженням умов кредитного договору, теж не були враховані судом першої інстанції. Відповідачка не спростовувала факт укладення кредитного договору.
Тож суд першої інстанції відмовив у стягненні відсотків за кредитним договором не давши належної оцінки наявним у справі доказам, не встановивши дійсної заборгованості за кредитним договором, не з`ясувавши повно і всебічно обставин справи та порушивши норми як матеріального права, так і процесуального права, оскільки не був дотриманий принцип змагальності сторін.
Сторона просить скасувати рішення суду в оскарженій частині та задовольнити позов повністю, рішення суду в іншій частині просить залишити без змін.

Відповідачка ОСОБА_1 рішення суду не оскаржує, відзиву на апеляцію позивача не подавала.

Заслухавши доповідь судді, обговоривши доводи позивача, дослідивши матеріали справи, оцінивши докази в сукупності, суд приходить до такого.

Спірні правовідносини регулюються нормами ЦК України щодо кредитних зобов`язань та у відповідній частині законодавством про захист прав споживачів у редакції, що була чинною на час їх виникнення. Враховуючи положення, зокрема, ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону України «Про захист прав споживачів», ст. 10 ч. 1, ст. 12 ч. 3, ст. 13 ч. 1, ст. 263 ч.ч. 1, 5, ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України та беручи до уваги, що позов пред`являвся з підстав, які згідно з позицією позивача надавали йому право нарахувати та вимагати стягнення боргу за кредитом і відсотками та обґрунтовувався відповідним чином, наявність у позивача відповідної правової підстави для нарахування зазначених платежів і для стягнення коштів, правильність застосування норм матеріального права підлягають перевірці судом під час розв`язання спору безвідносно до того, чи є з цього приводу заперечення або інші доводи.

У справі встановлені такі факти, обставини та відповідні їм правовідносини.

24.12.2011 ОСОБА_1 підписала у відділенні ПАТ КБ «ПриватБанк» Анкету-заяву про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку (а.с. 13).

Анкета-заява містить ідентифікуючі дані щодо  ОСОБА_1 , у цій заяві відсутня будь-яка інформація про умови кредитування, а також міститься текст такого змісту: «…ця заява разом із Пам`яткою клієнта, Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами … становить… договір про надання банківських послуг. Я ознайомився (-лась) і згоден (-на) з Умовами та Правилами надання банківських послуг, а також Тарифами банку, які були надані мені для ознайомлення в письмовому вигляді.».

У полі заяви щодо бажання отримати банківські послуги відсутні відмітки про бажання відповідачки отримати жодні послуги (оформити на своє ім`я жодну з карток відповідного виду (типу)): платіжна картка Кредитка «Універсальна»; карта «Gold»; пенсійна карта; зарплатна картка; ощадкнижка (депозит); дебетова особиста картка; ідентифікація з паспортом, як відсутні й дані про розмір кредитного ліміту в полі: «Бажаний кредитний ліміт за платіжною картою Кредитка «Універсальна»/«Gold».

Анкету-заяву підписано працівником банку і відповідачкою 24.12.2011.

До позовної заяви позивач додав «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»» (а.с. 17), що містить одночасно такі умови кредитування:

«Універсальна, 30 днів пільгового періоду» зокрема:
базова процентна ставка – 3,0% на місяць; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = пеня (1) + пеня (2), де пеня (1) = (базова процентна ставка за договором)/30 – нараховується за кожен день прострочення кредиту; пеня (2) = 1% від заборгованості, але не менше 30,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками 5 і більше днів при виникненні прострочення на суму понад 50,00 грн; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;
до цих умов міститься примітка такого змісту: «з 01.01.2013 всі карти «Універсальна, 30 днів пільгового періоду» переведені на тарифний план «Універсальна, 55 днів пільгового періоду»;

«Універсальна, 55 днів пільгового періоду» зокрема:
базова процентна ставка – 2,5% на місяць, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 – 2,9%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 – 3,6%; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; ПЕНЯ = 0,24% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;

«Універсальна Contract» зокрема:
базова процентна ставка – 1,7% на місяць; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; щомісячна комісія за кредитне обслуговування карти – 15,00 грн; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,0001% від заборгованості, але не менше 50,00 грн на місяць, нараховується 1 раз на місяць, при наявності прострочення за кредитом або відсотками; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій;
до цих умов міститься примітка такого змісту: «з 01.09.2014 проводиться зміна тарифного плану «Універсальна Contract» на «Універсальна, 55 днів пільгового періоду» або «Універсальна Gold»;

«Універсальна Gold» зокрема:
базова процентна ставка – 2,5% на місяць, з 01.04.2013 – 2,3%, за тратами, здійсненими з 01.09.2014 – 2,7%, за тратами, здійсненими з 01.04.2015 – 3,5%; розмір щомісячних платежів – 7% від заборгованості, але не менше 50,00 грн і не більше залишку заборгованості, з 01.04.2014 – 5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн і не більше залишку заборгованості; строк внесення щомісячних платежів – до 25-го числа місяця, наступного за датою виникнення заборгованості; щорічна комісія за обслуговування карти – 500,00 грн; з 01.06.2012 щомісячна комісія за обслуговування (з 01.04.2013 – членський внесок за участь в GoldКлубі) – 20,00 грн на місяць; пеня за несвоєчасне погашення заборгованості – ПЕНЯ = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 50,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн; ПЕНЯ = 0,233% від суми загальної заборгованості (нараховується за кожний день прострочення кредиту) + 100,00 грн щоразу, коли виникає прострочення за кредитом або процентами на суму від 100,00 грн другий місяць поспіль і більше; штраф за порушення строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань – 500,00 грн + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих і прострочених процентів і комісій.
до цих умов містяться примітки такого змісту: «з 01.09.2014 змінено процентну ставку по кредитним картам «Універсальна» та «Універсальна Голд» (зміну здійснено тільки для витрат, здійснених після 01.09.2014); з 01.04.2015 змінено тарифи обслуговування кредитних карт «Універсальна» та «Універсальна Голд», розмір процентної ставки, пені тощо.

Умовами і Правилами надання банківських послуг (Умови і Правила), затвердженими 06.03.2010, витяг із яких додано до позовної заяви (а.с. 20-44), установлено, зокрема, що:
Умови і Правила надання банківських послуг є договором, яким банк публічно пропонує невизначеному колу осіб можливість отримати банківські послуги (Преамбула Умов і Правил);
мінімальний обов`язковий платіж – це розмір боргових зобов`язань клієнта, які щомісячно належать до сплати клієнтом протягом строку дії карти; даний платіж розраховується як сума овердрафту і суми щомісячного платежу, який складається з нарахованих до сплати процентів і частини заборгованості за кредитом; залежно від виду платіжної карти розмір і порядок розрахунків щомісячного платежу вказаний у Заяві та в Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування і виражений в процентному співвідношенні до здійснених операцій з використанням платіжних карт (п. 1.1.1.50.);
клієнт зобов`язаний погашати заборгованість за кредитом, процентами за користування ним …, а також оплачувати комісії на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1.2.5.);
строки і порядок погашення за кредитом (кредитний ліміт) за кредитними картами із встановленим мінімальним обов`язковим платежем, розмір мінімального обов`язкового платежу, який є розміром боргових зобов`язань клієнта, що підлягають сплаті протягом строку дії карти, розмір і порядок розрахунку щомісячного платежу наведені у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування (Памятке клиента/Справке об условиях кредитования), яка є невід`ємною частиною договору, і в пункті 2.1.1.12.4. (п. 2.1.1.12.4.);
нарахування відповідних платежів, застосування санкцій пов`язуються з умовами, зазначеними у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування, також пунктами 1.1.1.50., 2.1.1.12.6.2. та іншими положеннями Умов і Правил;
при порушенні клієнтом строків платежів за будь-яким із грошових зобов`язань… більш ніж на 30 днів, клієнт зобов`язаний сплатити банку штраф у розмірі 500,00 грн… + 5% від суми заборгованості за кредитним лімітом, з урахуванням нарахованих прострочених процентів і комісій (п.п. 1.1.5.20., 2.1.1.7.6.);
в разі непогашення суми простроченого кредиту (кредитного ліміту, кредитної лінії), овердрафту чи його частини понад 210 днів увесь кредит (овердрафт) вважається простроченим і нарахування з дати переводу кредиту (овердрафту) в статус прострочених боргових зобов`язань провадяться згідно пп. 2.1.1.12.6.1., на залишок простроченої заборгованості позичальник сплачує пеню в розмірі, вказаному в пп. 2.1.1.12.6.1. цих Умов; при цьому, винагорода проценти за користування кредитом не сплачуються (п. 2.1.1.12.6.4.);
згідно зі ст. 212 ЦКУ, в разі наявності простроченого кредиту (овердрафту) – строком повернення кредиту (овердрафту) у повному обсязі є 211-й день з моменту виникнення такої заборгованості, строк повернення овердрафту в повному обсязі – протягом 30 днів з моменту виникнення овердрафту) (п. 2.1.1.12.4);
для надання послуг банк видає клієнту карту, її вид визначено у Пам`ятці клієнта/Довідці про умови кредитування та заяві, підписанням якої клієнт і банк укладають договір про надання банківських послуг; датою укладання договору є дата отримання клієнтом карти, вказана у заяві (п. 2.1.1.2.1.);
карта діє до останнього дня місяця, вказаного на лицьовому боці карти включно (п. 2.1.1.2.11);
договір діє на протязі 12 місяців з моменту підписання; якщо протягом цього строку жодна зі сторін не проінформує іншу сторону про припинення дії договору, він автоматично лонгується на той самий строк (п. 1.1.7.12.);
строк позовної давності стосовно вимог банку із повернення кредиту, сплати процентів за користування кредитом, винагороди, неустойки, пені, штрафів, витрат банку складає 50 років (п. 1.1.7.31.).

Позивач додав до заяви також текст без назви, який відповідно до його змісту є Паспортом споживчого кредиту і містить основні умови кредитування на споживчі потреби за сімома типами кредитних продуктів (карток): «Універсальна», «Універсальна Gold», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite» та «Visa Infinite», зокрема:
за картками «Універсальна», «Універсальна Gold», «Platinum», «MC World Black Edition», «Visa Signature», «MC World Elite» та «Visa Infinite» ліміти кредитування, відповідно, до 50000,00 грн, до 75000,00 грн, до 100000,00 грн, до 200000,00 грн, до 400000,00 грн і до 800000,00 грн (п. 3);
процентна ставка в пільговий період 0,00001% річних, за межами пільгового періоду: 43,20% річних (картка «Універсальна»); 42,00% річних (картка «Універсальна Gold»); 37,2% річних (інші картки) (п. 4);
повернення кредиту здійснюється шляхом:
договірного списання з рахунку клієнта, в т.ч., за рахунок кредитного ліміту, в розмірі процентів, які підлягають сплаті за цим договором, 1-го числа календарного місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту, за умови наявності невикористаного кредитного ліміту та за відсутності прострочених зобов`язань клієнта;
шляхом внесення клієнтом коштів у розмірі мінімального обов`язкового платежу на поточний рахунок, для якого відкрито кредитну картку, до останнього календарного числа (включно) місяця, наступного за місяцем, у якому було здійснено трати за рахунок кредитного ліміту;
розмір мінімального обов`язкового платежу за картками «Універсальна», «Універсальна Gold»:
5% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно;
10% від заборгованості, але не менше 100,00 грн щомісячно – у разі прострочки, починаючи з другого місяця прострочення (п. 5);
наслідки прострочення виконання та/або невиконання зобов`язань за договором про споживчий кредит:
процентна ставка, яка застосовується при невиконанні зобов`язання щодо повернення кредиту (відсотків річних): 86,40% (картка «Універсальна»); 84,00% (картка «Універсальна Gold»); 74,40% (інші картки) (п. 6);
споживач має право безкоштовно отримати копію проекту договору про споживчий кредит у письмовій чи електронній формі за своїм вибором;
умови договору про споживчий кредит можуть відрізнятися від інформації, наведеної в цьому Паспорті споживчого кредиту, та будуть залежати від проведеної кредитодавцем оцінки кредитоспроможності споживача з урахуванням, зокрема, наданої ним інформації про майновий та сімейний стан, розмір доходів тощо;
дата надання інформації 22.07.2020;
ця інформація зберігає чинність та є актуальною до 06.08.2020;
документ підписано 22.07.2020 представником кредитодавця і ОСОБА_1 (п. 7) (а.с. 14-16).

Розрахунок заборгованості позивач склав за договором б/н від 24.12.2011, де визначив борг відповідачки станом на 13.04.2021 у розмірі 17077,83 грн, із яких заборгованість: за простроченим тілом кредиту – 13432,52 грн, за простроченими відсотками – 3645,31 грн (а.с. 4-10). Нарахування відповідачці пені за порушення зобов`язань перед кредитором, а також нарахування відсотків згідно ст. 625 ЦК України у розрахунку заборгованості відсутні. Розрахунок заборгованості складається з трьох частин:
розрахунок станом на 31.05.2015 за період з 24.12.2011 по 31.05.2015, де борг за кредитом – 3462,13 грн, за відсотками – 102,52 грн (разом – 3564,65 грн) (а.с. 4-5);
розрахунок станом на 30.06.2019 за період з 01.06.2015 по 30.06.2019, де борг за поточним тілом кредиту – 15920,00 грн; за відсотками – 586,32 грн (разом – 16506,32 грн); а також зафіксовано сплату на погашення заборгованості за тілом кредиту – 32051,41 грн, за простроченим тілом кредиту – 741,08 грн, пені – 150,00 грн (а.с. 6-8);
розрахунок станом на 13.04.2021 за період з 01.07.2019 по 13.04.2021, де борг за простроченим тілом кредиту – 13432,52 грн, за простроченими відсотками – 3645,31 грн; а також зафіксовано сплату на погашення заборгованості за тілом кредиту – 7148,89 грн, за простроченим тілом кредиту – 2711,28 грн (разом – 9860,17 грн), за відсотками – 2024,83 грн, за простроченими відсоткам – 825,00 грн (разом – 2849,83 грн) (а.с. 9).

Суду першої інстанції позивач також надав:
довідки АТ КБ «ПриватБанк» без дати їх складання, вихідної реєстрації та підпису уповноваженої на складання довідок особи (які не є належними в розумінні ст.ст. 77-80, 95 ЦПК України доказами щодо відповідних обставин) про те, що:
між банком і ОСОБА_1 був підписаний кредитний договір без номера і без дати, за яким 24.12.2011 була відкрита кредитна картка № НОМЕР_1 з терміном дії «10/15», 20.12.2012 – кредитна картка № НОМЕР_2 з терміном дії «03/16», 19.02.2016 – кредитна картка № НОМЕР_3 з терміном дії «02/20» і 13.05.2016 – кредитна картка № НОМЕР_3 з терміном дії «02/20» (тобто, картка № НОМЕР_3 з одним і тим самим кінцевим строком дії вказана двічі: як видана 19.02.2016 і 13.05.2016), 22.07.2020 кредитна картка № НОМЕР_4 з терміном дії «12/23» (а.с.12);
за кредитним договором без дати і номера мали місце:
старт карткового рахунку 24.12.2011 (інформація НОМЕР_1 );
встановлення/зміна кредитного ліміту: 24.12.2011 – 0,00 грн, 24.12.2011 – 4000,00 грн, 23.05.2017 – 15000,00 грн, 22.08.2017 – 17000,00 грн, 13.02.2020 і 26.02.2020 – 15660,00 грн, 10.03.2020, 24.03.2020, 07.04.2020 і 08.04.2020 – 15200,00 грн, 22.04.2020, 04.05.2020 і 15.05.2020 – 14760,00 грн, 26.05.2020 і 10.06.2020 – 14279,28 грн, 22.06.2020, 03.07.2020, 14.07.2020, 31.07.2020, 11.08.2020, 25.08.2020 і 07.09.2020 – 13807,32 грн, 23.09.2020, 07.10.2020, 19.10.2020, 30.10.2020, 11.11.2020 і 26.11.2020 – 13797,32 грн, 04.12.2020 – 0,00 грн (а.с.11);
банківську виписку за договором без номера і дати з даними за період з 24.12.2011 по 01.04.2021, якою фактичний оборот коштів зафіксований:
за карткою № НОМЕР_1 з 27.12.2011 по 28.05.2016, при цьому, остання операція поповнення коштів (400,00 грн) за цією карткою (депозит) була зафіксована 29.11.2012, після чого зафіксовано тільки дві операції: 01.12.2012 – видача коштів (624,00 грн) і 28.05.2016 – повернення штрафу за прострочений кредит (50,00 грн);
за карткою № НОМЕР_2 оборот розпочинається з 23.01.2013, за карткою № НОМЕР_3 оборот розпочинається з 13.05.2016;
за карткою № НОМЕР_4 оборот розпочинається з 09.09.2020 (а.с. 51-55).

Інші дані щодо руху коштів та платіжної (кредитної) картки позивачем не надавалися. В Анкеті-заяві немає вказівки на дату отримання клієнтом платіжної картки, як відсутня і вказівка на конкретну картку, її реквізити, тоді як відповідні вимоги випливають з Умов і Правил. Не зазначив кредитну картку з відповідними реквізитами, днем видачі та строком її дії банк і в позовній заяві.

За даними банківської виписки та розрахунку заборгованості останнє за часом внесення коштів на погашення заборгованості перед банком відповідачкою особисто здійснено 10.09.2020 у сумі 50,00 грн, після чого внесення нею платежів на користь банку не фіксувалося, а мали місце лише списання банком коштів у рахунок погашення відсотків.

У розрахунку заборгованості відображено нарахування відсотків за кредитом у періоди:
з 24.12.2011 по 29.08.2014 – за ставкою 30,0% річних;
з 01.09.2014 по 31.03.2015 – за ставкою 34,8% річних;
з 01.04.2014 по 31.05.2015 – за ставкою 43,2% річних;
з 01.06.2015 по 29.08.2015 – за ставкою 30,0% річних;
з 30.08.2015 по 31.07.2020 – за ставкою 43,2% річних;
у січні, квітні-червні 2020 року, серпні 2020 року – лютому 2021 року – за ставками 42,0%, 43,2%, 86,40%, річних (відсоткова ставка на прострочений кредит).

Як випливає із зафіксованих у розрахунку заборгованості даних, позивач визначив борг за кредитом шляхом включення до тіла кредиту:
витрат, що здійснювалися відповідачкою за рахунок наданих банком коштів,
починаючи з 01.06.2015 і по 31.07.2020 – відсотків, що нараховувалися на суму кредиту;
у серпні 2015 року, травні 2016 року, березні 2019 року – пені.

При цьому у відповідних періодах:
нараховані відсотки, що відображалися в колонці розрахунку «Відсотки погашені за рахунок кредита», а також пеня, яка нараховувалася у відповідні місяці, послідовно додавалися до суми кредиту і на суму кредиту, що визначалася і збільшувалася в такий спосіб, так само послідовно нараховувалися відсотки в кожному наступному розрахунковому місяці;
на визначену і щоразу збільшувану в такий спосіб заборгованість за сумою кредиту і відсотками в разі порушення зобов`язань зі сплати на користь банку коштів у відповідних періодах нараховувалася пеня;
при визначенні остаточної заборгованості за сумою кредиту враховувалися кошти, що вносилися відповідачкою на погашення заборгованості перед банком, відображені в помісячному обліку руху коштів.

За період з 24.12.2011 по 13.04.2021 за даними розрахунку заборгованості та банківської виписки (з розбивкою по роках) зафіксовані такі нарахування:

у періоді з 24.12.2011 по 31.05.2015 за даними розрахунку та банківської виписки в частині, щодо якої відсутні повні дані в розрахунку (відсутні дані про витрати клієнтом кредитних коштів, проте результат фактичних витрат відображений у колонках «Тіло кредита поточне» і «Заборгованість за наданим кредитом») утворилася поточна заборгованість за кредитом у сумі 3462,13 грн за відсутності в розрахунку даних про сплату відсотків за рахунок кредиту та включення таких відсотків до суми кредиту, а також на кінець періоду утворилася заборгованість за відсотками в сумі 102,52 грн (разом – 3564,65 грн);

витрати, що здійснювалися відповідачкою за рахунок наданих банком коштів:
з 01.06.2015 по 31.12.2015 – 3869,29 грн (без врахування визначеної станом на 31.05.2015 заборгованості за кредитом у сумі 3462,13 грн, яка була з 01.06.2015 врахована в числі заборгованості за наданим кредитом);
з 01.01.2016 по 31.12.2016 – 2793,02 грн;
з 01.01.2017 по 31.12.2017 – 6328,10 грн;
з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 9020,48 грн;
з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 12272,11 грн;
з 01.01.2020 по 31.12.2020 – 23,87 грн;
з 01.01.2021 по 13.04.2021 – 0,00 грн,
разом – 34306,87 грн, що були включені до суми кредиту;

відсотки, що з 01.06.2015 по 31.07.2020 нараховувалися на суму кредиту за ставками 2,5, 2,9%, 3,6% на місяць:

з 01.06.2015 по 31.12.2015 – 639,36 грн (включаючи нараховані станом на 31.05.2015 за кінцевою в періоді ставкою 43,2% річних відсотки в сумі 102,52 грн, які були 01.06.2015 додані до суми кредиту);
з 01.01.2016 по 31.12.2016 – 1516,69 грн;
з 01.01.2017 по 31.12.2017 – 1871,90 грн;
з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 6019,52 грн;
з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 6417,89 грн,
разом 16465,36 грн, що були включені до суми кредиту;

з 01.01.2020 по 31.07.2020 у лютому, березні та липні були нараховані відсотки, відображені в колонці «Відсотки погашені за рахунок кредита», в сумі 1908,82 грн, що були включені до суми кредиту;

у квітні, травні, червні та вересні 2020 року відсотки нараховувалися за алгоритмом, відповідно до якого всупереч віднесенню відсотків, що були нараховані за підвищеними ставками, до таких, що не включені до заборгованості (колонки «Сальдо за нарахованими відсотками, які не включені в заборгованість» і «Сальдо за нарахованими відсотками на прострочці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком»), частина зазначених у цих колонах відсотків була включена до суми кредиту, до прикладу:

на 31.03.2020 заборгованість за сумою кредиту була визначена у 15200,00 грн, у періоді з 01.04.2020 по 30.04.2020 до цієї суми були додані зафіксовані витрати клієнтом кредитних коштів (3,87 грн) і 267,00 грн із 556,13 грн, що були зазначені в колонці «Сальдо за нарахованими відсотками на прострочці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком», що дало суму заборгованого кредиту у 15470,87 грн, на погашення якої в цьому періоді були сплачені 1000,00 грн, відповідно борг за тілом кредиту на 30.04.2020 був визначений у сумі 14470,87 грн;
на 30.04.2020 заборгованість за сумою кредиту була визначена у 14470,87 грн, у періоді з 01.05.2020 по 31.05.2020 до цієї суми були додані 507,00 грн із 519,28 грн, що були зазначені в колонці «Сальдо за нарахованими відсотками на прострочці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком», та 289,13 грн, що були зазначені в колонці ««Сальдо за нарахованими відсотками на прострочці, які не включені в заборгованість накопичувальним підсумком» і становили різницю між 556,13 грн і 267,00 грн у квітні 2019 року та не були в тому місяці включені до суми кредиту, що дало суму заборгованого кредиту у 15267,00 грн, на погашення якої в цьому періоді були сплачені 1000,00 грн, відповідно борг за тілом кредиту на 31.05.2020 був визначений у сумі 14267,00 грн;
за таким самим принципом до суми кредиту були додані:
в червні – до тіла кредиту у 14267,00 грн відсотки в сумі 12,28 грн за попередній місяць і відсотки в сумі 528,04 грн за червень, що з урахуванням погашення заборгованості на суму 1000,00 грн дало борг за кредитом на 30.06.2020 в сумі 13807,32 грн;
у вересні – до тіла кредиту у 14308,20 грн були додані зафіксовані витрати клієнтом кредитних коштів (6,51 грн), відсотки в сумі 523,59 грн за попередній місяць і 144,22 грн відсотків за вересень, що з урахуванням погашення заборгованості на суму 1550,00 грн дало борг за кредитом на 30.09.2020 в сумі 13432,52 грн;

у жовтні, листопаді і грудні 2020 року та у січні-квітні 2021 року розмір боргу за сумою кредиту не збільшувався і залишався на рівні 13432,52 грн;

отже, у квітні, травні, червні та вересні 2020 року відсотки в сумі 2271,26 грн були включені до суми кредиту;

загалом до кредиту були включені відсотки в сумі 20645,44 грн (16465,36 грн + 1908,82 грн + 2271,26 грн), при цьому, відсотки в сумі 2271,26 грн були пред`явлені до стягнення двічі: в сумі боргу за кредитом і в сумі боргу за відсотками;

решта відсотків у сумі 1374,05 грн (3645,31 грн – 2271,26 грн), що нараховувалися у 2020-2021 рр. як штрафні, не були включені до суми кредиту;

пеня, яка нараховувалася у серпні 2015 року, травні 2016 року, березні 2019 року, в сумі 150,00 грн відповідно до розрахунку була включена до суми кредиту;

таким чином, до суми кредиту були включені 58564,44 грн (3462,13 грн + 34306,87 грн + 20645,44 грн + 150,00 грн);

погашення відповідачкою заборгованості перед банком:
з 01.01.2015 по 31.12.2015 – 5082,49 грн;
з 01.01.2016 по 31.12.2016 – 3650,00 грн;
з 01.01.2017 по 31.12.2017 – 4200,00 грн;
з 01.01.2018 по 31.12.2018 – 11200,00 грн;
з 01.01.2019 по 31.12.2019 – 14470,00 грн;
з 01.01.2020 по 13.12.2020 – 7050,00 грн,
з 01.01.2021 по 13.04.2021 – 0,00 грн,
разом – 45652,49 грн.

Цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, зокрема, з договорів, інших правочинів та інших юридичних фактів (ст. 11 ч. 1, ч. 2 п.п. 1, 4 ЦК України).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ст. 1054 ч. 1 ЦК України). Користування чужими коштами зазвичай є платним, сплата процентів за кредитом є істотною умовою договору, здійснюється у строки та на умовах, визначених договором (ст.ст. 536, 626, ст. 628 ч. 1, ст. 638 ч. 1, ст. 1048 ч. 1, ст. 1054, 1056-1 ЦК України).

За загальним правилом, зобов`язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом; припинення зобов`язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом; зобов`язання припиняється виконанням, проведеним належним чином (ст.ст. 598, 599 ЦК України).

Строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов`язки відповідно до договору, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (ст. 631 ч.ч. 1, 4 ЦК України).

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов`язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події; якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час; боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства (ст. 530 ч.ч. 1, 2 ЦК України).

Сторони в цивільних відносинах є юридично рівними, у разі недодержання особою при здійсненні своїх прав вимог, які встановлені частинами другою – п`ятою ст. 13 ЦК України, суд може зобов`язати її припинити зловживання своїми правами, а також застосувати інші наслідки, встановлені законом (ст.ст. 1, 2, ст. 13 ч. 6 ЦК України).

Відповідно до положень ст. 3 ч. 1 п.п. 3, 6, ст.ст. 11-14, 202, 509, 525, 526, 610, 614, 622-625, 1050, 1054 ЦК України, цивільні права та обов`язки повинні належно виконуватися; позичальник зобов`язаний повернути кредитору усе заборговане на умовах, передбачених договором і законом, а кредитор управі вимагати (за відповідних умов – достроково) виконання порушеного зобов`язання; особа здійснює свої права та виконує цивільні обов`язки у межах, наданих їй договором або актами цивільного законодавства, зобов`язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, зловживання правом не допускається; особа діє у цивільних відносинах вільно, на власний ризик і повинна діяти, в т.ч., вчиняючи правочин, добросовісно, розумно, обачно, передбачаючи наслідки.

Поряд із цим, за змістом положень Конституції України, ЦК України та Закону України «Про захист прав споживачів» (Закон № 1023-ХІІ) щодо укладання договору про споживчий кредит:
держава захищає права споживачів (ст. 42 Конституції України, ст. 4 ч. 1 п. 1 Закону № 1023-ХІІ);
договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків; відповідно до ст. 6 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ст. 626 ч. 1, ст. 627 ЦК України);
зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства; договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому, друга сторона не може запропонувати свої умови договору (ст. 628 ч. 1, ст. 634 ч. 1 ЦК України);
договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору, істотними є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди; проценти за кредитним договором, а також забезпечення зобов`язань за кредитними договором, зокрема, штрафом, пенею, які одночасно є видами цивільно-правової відповідальності за порушення зобов`язань, є істотними умовами кредитного договору, що випливають із його предмету, правової природи й суті відповідних правовідносин; недійсне зобов`язання не підлягає забезпеченню, за загальним правилом, недійсність основного зобов`язання (вимоги) спричиняє недійсність правочину щодо його забезпечення; споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які збори, відсотки або інші вартісні елементи кредиту, що не були зазначені в договорі (ст.ст. 546, 548, 549, 550, ст. 638 ч. 1, ст. 1054 ЦК України, ст. 11 ч. 4 абз. 2, 3 Закону № 1023-XII));
кредитний договір укладається в письмовій формі, його зміст може бути зафіксований як в одному, так і в кількох документах, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами); обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору був переданий позичальнику (споживачеві), покладається на кредитодавця (ст. 207 ч.ч. 1, 2, ст. 208 ч. 1 п.п. 2, 4, ст. 639 ч.ч. 1, 2, ст. 1054, ст. 1055 ч. 1 ЦК України, ст. 11 ч. 1, ч. 4 абз. 1 Закону № 1023-XII);
кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним; якщо недійсність правочину встановлена законом (нікчемний правочин), визнання його судом недійсним не вимагається (ст. 215 ч. 2, ст. 218 ч. 1, ст. 1055 ч. 2 ЦК України).

10.06.2017 набрав чинності Закон України «Про споживче кредитування» (Закон № 1734-VIII), положеннями якого в редакції, чинній станом на 22.07.2020, передбачено, зокрема, що:
договір про споживчий кредит – вид кредитного договору, за яким кредитодавець зобов`язується надати споживчий кредит у розмірі та на умовах, встановлених договором, а споживач (позичальник) зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом на умовах, встановлених договором (ст. 1 ч. 1 п. 1);
до укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту;
зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту) … у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …) із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності; у такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит …;
споживач зобов`язаний надати кредитодавцю підтвердження про ознайомлення з інформацією, надання якої передбачено … , у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …);
кредитодавець до укладення договору про споживчий кредит на вимогу споживача надає йому пояснення з метою забезпечення можливості оцінити, чи адаптовано договір до його потреб та фінансового стану, зокрема шляхом роз`яснення інформації, що надається … , істотних характеристик запропонованих послуг та наслідків для споживача, зокрема у разі невиконання ним зобов`язань за таким договором (ст. 9 ч.ч. 2, 6, 10);
у договорі про споживчий кредит зазначаються конкретні істотні умови кредитування (розмір кредиту, строк кредитування, порядок і умови надання кредиту, проценти за кредитним договором, забезпечення зобов`язань за кредитними договором, відповідальність за порушення зобов`язань тощо), а також інші умови за домовленістю сторін;
умови договору про споживчий кредит, які обмежують права споживача порівняно з правами, встановленими цим Законом, є нікчемними;
споживач не зобов`язаний сплачувати кредитодавцю будь-які платежі, не зазначені у договорі про споживчий кредит;
зміна умов договору про споживчий кредит можлива тільки за згодою сторін; умова договору про споживчий кредит про можливість внесення до договору змін в односторонньому порядку є нікчемною (ст. 12 ч.ч. 1, 2, 5, 6, 7);
договір про споживчий кредит … укладається у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа …); кожна сторона договору отримує по одному примірнику договору з додатками до нього; примірник договору, що належить споживачу, має бути переданий йому невідкладно після підписання договору сторонами;
обов`язок доведення того, що один з оригіналів договору (змін до договору) був переданий споживачу, покладається на кредитодавця (ст. 13 ч. 1);
договір про споживчий кредит укладається в порядку, визначеному цивільним законодавством України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом;
визначення кредитодавцем можливості укладення договору про споживчий кредит здійснюється на підставі відповідного запиту (заяви) споживача, у тому числі з використанням засобів дистанційного зв`язку, та оцінки кредитоспроможності споживача (ст. 14 ч.ч. 1, 2).

Особа на власний розсуд розпоряджається своїми цивільними та процесуальними правами та здійснює своє право на захист (ст. 12 ч. 1, ст. 20 ч. 1 ЦК України, ст. 12 ч. 1, ст. 13 ч. 3 ЦПК України); кожна сторона зобов`язана належно довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, обов`язок доказування позову лежить на позивачеві; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях (ст. 12 ч.ч. 2, 3, ст. 13 ч. 1, ст.ст. 76-81 ЦПК України).

Наявність підстави для виникнення боргу, пред`явленого до стягнення, його розмір і обґрунтованість доказуються кредитором, відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов`язання (ст. 614 ч. 2, ст. 623 ч. 2 ЦК України).

Про задоволення позову рішення може бути прийняте за умови обґрунтованості та доведеності позовних вимог (ст.ст. 89, 263-265 ЦПК України).

У справі наявна складена працівником банку та підписана ОСОБА_1 . 24.12.2011 Анкета-заява про приєднання до Умов та Правил надання банківських послуг у ПриватБанку. «Витяг з Тарифів обслуговування кредитних карт «Універсальна»», по-перше, не підписаний ані позичальником, ані кредитором і не містить ніяких вихідних реквізитів, по-друге, цей текст містить окремі умови кредитування за чотирма варіантами видачі та обслуговування карт «Універсальна» і по суті не є Тарифами банку як такими, а Тарифи банку, які теж є обов`язковою складовою кредитного договору (п. 1.1.1.91. та інші положення Умов і Правил), не були додані до позовної заяви.

Зміст Анкети-заяви взагалі не свідчить про волевиявлення ОСОБА_1 саме на отримання кредиту: заява стосується договору банківського обслуговування, у ній відсутні вказівки на кредит, кредитну картку, варіанти такої, не визначений розмір кредиту (кредитний ліміт), якщо йшлося саме про кредит, тощо. В Анкеті-заяві відсутня будь-яка інформація, що фіксувала б умови і параметри кредитування.

Доданий до позовної заяви текст Паспорту споживчого кредиту, підписаний сторонами 22.07.2020, теж не є доказом додержання передбачених законом умов щодо укладення у відповідній формі кредитного договору. Так, у вказаному Паспорті наведені пропоновані умови кредитування із сімома видами кредитних карток, за якими нижня межа суми кредиту не встановлена, тобто, допустимою була видача відповідачці будь-якої картки, а доказів узгодження сторонами конкретних умов кредитування із сімох запропонованих варіантів у паспорті немає. У справі відсутня й заява споживача на укладення кредитного договору. Як відповідно до Закону № 1734-VIII, так і за змістом указаного Паспорту, надання інформації споживачу в такій формі передує укладенню кредитного договору, конкретні умови якого можуть відрізнятися від тих, що зазначені в Паспорті, з огляду на результат оцінки кредитоспроможності споживача. Результату такої оцінки та відповідних їй умов договору в справі немає.

Безпосереднє пов`язування підписаної ОСОБА_1 24.12.2011 Анкети-заяви з підписаним нею 22.07.2020 Паспортом споживчого кредиту в рамках кредитного договору, що його позивач вважає укладеним 24.12.2011, безпідставне, позаяк на цю дату не існувало правил, що були запроваджені лише Законом № 1734-VIII, а ці нові правила своєю чергою вимагали подання споживачем нової заяви на укладення договору. В разі ж застосування нових правил до договору, що був укладений до їх запровадження, сторони (передовсім – кредитодавець) зобов`язані були письмово конкретно це обумовити, внести зміни до раніше укладеного договору тощо, доказів таких дій сторін немає.

Насамкінець, після видачі банком 22.07.2020  ОСОБА_1 картки № НОМЕР_4 відсотки за користування коштами нараховувалися за ставками 43,2% річних і 42,0% річних, тобто, за двома варіантами кредитування, зазначеними в Паспорті споживчого кредиту.

На підтвердження своїх вимог банк надав суду витяг з Умов і Правил, затверджених 06.03.2010, водночас у позовній заяві послався на пункт 2.1.1.2.12. Умов і Правил в редакції, що почала діяти з 01.03.2019, який передбачає, що в разі порушення зобов`язань із повернення кредиту, сплати процентів, неустойки, інших зобов`язань, починаючи зі 181-го дня з моменту порушення зобов`язань клієнта він зобов`язується сплатити на користь банку заборгованість за кредитом та процентами від суми неповерненого у строк кредиту, які згідно зі ст. 625 ч. 2 ЦК України встановлюються у процентах від простроченої суми заборгованості в розмірі 86,4% для картки «Універсальна», 84,0% - для картки «Універсальна Gold». Утім, у справі немає редакції Умов і Правил від 01.03.2019, а в наявній редакції пункт 2.1.1.2.12. має зовсім інший зміст, який стосується обов`язку клієнта звернутись до відділення банку по отримання нової платіжної картки у зв`язку із закінченням строку дії попередньої картки.

Якщо Умови і Правила визначають загальні умови, на яких будь-яка особа може укласти кредитний договір за правилами договору приєднання, то у Пам`ятці клієнта, а з відповідного часу – в Паспорті споживчого кредиту, поряд зі змістом Анкети-заяви, визначаються індивідуальні умови кредитування конкретного позичальника, що можуть відрізнятися від загальних умов. Саме індивідуальні умови кредитування передбачають суму кредиту, відсоткову ставку за кредитом, розмір щомісячного платежу, комісії, умови відповідальності за порушення зобов`язань, вид карти, яка видається клієнту тощо. Зазначене узгоджується зі змістом, зокрема, п.п. 1.1.6.1.-1.1.6.3. Умов і Правил, за яким позичальник може пропонувати зміни до Умов і Правил, про зміни в умовах кредитування банк повідомляє клієнта і в разі, якщо одностороння зміна цих умов неможлива, передбачається підписання необхідних документів у банку, та узгоджується із нормами закону щодо дотримання прав сторін договору і фіксації його умов.

Беручи до уваги зміст Анкети-заяви, Умов і Правил, а також вимоги Закону № 1734-VIII, Пам`ятка клієнта (Довідка про умови кредитування), Паспорт споживчого кредиту, Тарифи і Заява про приєднання до Умов і Правил надання банківських послуг є поряд із власне Умовами і Правилами невід`ємними складовими частинами кредитного договору, дійсні індивідуальні умови якого узгоджуються сторонами в цих документах. Такі складові кредитного договору не заперечуються по суті й позивачем. Зокрема, за відсутності Пам`ятки клієнта (Довідки про умови кредитування), Тарифів, як це має місце в справі, за відсутності доказів про зміну або укладення договору на конкретних умовах, належно узгоджених у Паспорті споживчого кредиту та у відповідному йому тексті договору, а також даних про тип (вид) кредитної картки, зважаючи на пов`язану з цими та іншими обставинами варіативність нарахування відсотків і пені згідно з Умовами і Правилами, не є можливим встановити дійсні умови кредитування в частині плати за кредит (відсотків) на відповідний період, ставки і сплати підвищених процентів, конкретної відповідальності за порушення зобов`язання позичальником (пені) тощо.

У справі немає ніяких доказів про обізнаність ОСОБА_1 з указаною редакцією Умов і Правил, про погодження з нею встановленим порядком відповідних умов користування наданими банком коштами з фіксацією цих умов у Пам`ятці клієнта чи в Паспорті споживчого кредиту. Позивач не надав суду доказів укладання з ОСОБА_1 договору саме на тих умовах, виходячи з яких пред`явив до неї вимогу про стягнення боргу.

Для пов`язування платіжних/кредитних карток, щодо руху коштів за якими є певні дані, з кредитним договором, якщо такий укладався 24.12.2011, немає належних підстав і доказів, на видачу конкретної картки (карток) в рамках такого договору позивач не посилався, в позовній заяві про це не вказував.

Із урахуванням наведеного, відповідачка повинна була ясно, у передбаченій законом, у даному випадку – письмовій формі здійснити своє волевиявлення щодо укладання кредитного договору з індивідуальними умовами кредитування, а також, щодо радикального збільшення позовної давності порівняно з установленою законом, шляхом підписання відповідного документа (документів, за потреби – відповідних положень Умов і Правил), у якому (яких) такі умови зафіксовані (вищенаведені норми закону та ст. 203 ч.ч. 3, 4, ст. 205 ЦК України). Дотримання належної форми і порядку укладання договору є обов`язком саме кредитора – сторони, яка запропонувала укласти договір невизначеному колу осіб, розробила його умови (ст. 634, ст. 641 ч. 1 ЦК України).

Ці вимоги закону не були виконані. У справі немає жодного підписаного відповідачкою документа станом на 24.12.2011, який би доводив факт узгодження з нею конкретних індивідуальних умов кредитування, передусім суми кредиту, плати за кредит (відсотки), строку кредитування, конкретні умови відповідальності за порушення зобов`язання (підвищені відсотки, види і формули нарахування пені, штрафу). У справі немає й даних про доведення до відповідачки сукупної вартості кредиту на цю дату. Паспорт споживчого кредиту з огляду на викладені вище обставини не може в цьому контексті братися до уваги.

Відтак, у справі відсутні докази щодо волевиявлення відповідачки на укладення кредитного договору та докази укладення договору 24.12.2011. На час розгляду справи судом не видається можливим установленим порядком безспірно з`ясувати умови, на яких були надані банком кошти відповідачці, зокрема, щодо дійсно наданої суми коштів, порядку і періодичності сплати за кредитом, строку кредиту, відсоткової ставки за кредитом, комісій, які впливають на сукупну вартість кредиту, конкретної відповідальності за порушення грошових зобов`язань, тоді як ці елементи належать до істотних умов кредитного договору.

Так само відсутні дані про тип (вид) кредитної картки, зокрема, в контексті належності її до преміальних карток, тоді як ця обставина в разі укладення кредитного договору має значення для розрахунку відсотків за кредитом, визначення обсягу відповідальності за порушення зобов`язання позичальником.

Наданими позивачем документами не встановлюються факти і обставини щодо дійсних умов кредитування, які повинні бути встановлені лише письмовим доказом – власне текстом договору з індивідуальними умовами кредитування, що тільки й може бути належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом як факту укладення договору, так і його умов.

Аналогічно й один лиш розрахунок заборгованості за відсутності інших необхідних доказів не є належним, допустимим, достовірним і достатнім доказом щодо власне кредитної заборгованості з відповідними її елементами. Понад те, і наданий позивачем розрахунок заборгованості не ґрунтується ані на законі, ані на договорі.

Банк у період з 01.06.2015 по 30.09.2020 систематично додавав до суми кредиту нараховані відсотки, нараховуючи в подальшому на таку збільшувану суму кредиту нові відсотки, а також у серпні 2015, травні 2016 та березні 2019 пеню. Таке збільшення суми кредиту на додаток до наведеного вище підтверджується помісячними даними розрахунку заборгованості:

за рахунок відсотків, до прикладу:
заборгованість за наданим кредитом станом на 30.11.2015 складала 1904,29 грн, у періоді з 01.12.2015 по 31.12.2015 до цієї суми були додані 1047,00 грн витрат клієнта, 129,00 грн нарахованих відсотків, що утворило заборгованість за наданим кредитом у розмірі 3080,29 грн, і з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 200,00 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 30.06.2019 склала 2880,29 грн;

за рахунок відсотків і пені, до прикладу:
заборгованість за наданим кредитом станом на 30.04.2016 складала 3366,44 грн, у періоді з 01.05.2016 по 31.05.2016 до цієї суми були додані 434,46 грн витрат клієнта, 119,10 грн нарахованих відсотків і 50,00 грн нарахованої пені, що утворило заборгованість за наданим кредитом у розмірі 3970,00 грн і з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 550,00 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 31.05.2016 у сумі 3420,00 грн;
заборгованість за наданим кредитом станом на 28.02.2019 складала 14740,00 грн, у періоді з 01.03.2019 по 31.03.2019 до цієї суми були додані 2406,91 витрат клієнта, 433,09 грн нарахованих відсотків і 50,00 грн нарахованої пені, що на 01.03.2019 утворило заборгованість за наданим кредитом у розмірі 17630,00 грн і з урахуванням руху коштів і нарахувань за місяць (включаючи сплачені на погашення заборгованості 1500,00 грн) дало заборгованість за наданим кредитом на 31.03.2019 у сумі 16130,00 грн.

Застосування такого алгоритму нарахувань призвело до штучного збільшення обліковуваної суми (тіла) кредиту за рахунок коштів, які не видавалися відповідачці фактично. На збільшену за рахунок додавання нарахованих відсотків і пені суму кредиту нараховувалися нові відсотки і пеня. Саме в такий спосіб позивач (з урахуванням сум, які вносилися відповідачкою на погашення заборгованості) визначив заборгованість за сумою кредиту в розмірі 13432,52 грн, а також виходячи з такого алгоритму здійснював нарахування відсотків і пені. Втім, позивач не надав суду доказів наявності в нього права відповідно до закону та/або належно укладеного договору здійснювати нарахування в зазначений спосіб, доказів належного узгодження цього з відповідачкою.

Посилання в цьому зв`язку на наявні в справі Умови і Правила, Паспорт споживчого кредиту не можуть враховуватися з підстав, наведених вище. Доказів про передбачення в будь-який спосіб можливості зарахування пені до суми кредиту, рівно як і можливості нарахування на збільшену в такий спосіб суму кредиту відсотків і пені в справі немає, а фактичне нарахування неустойки на неустойку суперечить правовій природі неустойки (ст. 549 ЦК України, інші норми законодавства) і є недопустимим.

З огляду на надані позивачем матеріали, множинність варіантів індивідуальних умов кредитування та відсутність документального підтвердження щодо варіанту, який у передбачений законом спосіб застосовувався у відносинах із відповідачкою, доводи позову щодо умов надання коштів не можуть бути враховані. Здійснення сторонами певних цивільних прав і обов`язків, що виникли внаслідок їхніх дій, не спростовує факту недотримання належної форми договору, сама по собі сплата певних платежів відповідачкою не може свідчити про належне досягнення згоди щодо всіх істотних умов договору, про обізнаність з усіма умовами договору, якщо не були дотримані вимоги закону щодо відповідного оформлення правовідносин. Нарахування та пред`явлення до стягнення елементів боргу поза сумою фактично наданих банком коштів, що ґрунтуються на факті укладення кредитного договору, за таких умов безпідставне.

Беручи до уваги, що для визначення в обраний позивачем спосіб елементів пред`явленого до стягнення боргу правових підстав немає, наявність або відсутність фактичної заборгованості ОСОБА_1 перед АТ КБ «ПриватБанк» підлягає в межах наявних у справі доказів і матеріалів визначенню шляхом зменшення загальної суми, яка відповідно до позиції позивача та розрахунку заборгованості кваліфікується як сума (тіло) кредиту (58564,44 грн), на безпідставно включені до цієї суми відсотки (20645,44 грн) і пеню (150,00 грн), а також на суму коштів, внесених відповідачкою у рахунок погашення заборгованості (45652,49 грн): 58564,44 грн – 20645,44 грн – 150,00 грн – 45652,49 грн = – 7883,49 грн.

Мотивуючи свою апеляцію, позивач посилався на правові позиції, висловлені Верховним Судом у справах, що виникли з кредитних правовідносин, проте, такі посилання не підтверджують обґрунтованості правової позиції позивача, доведеності позову, апеляції та не можуть бути враховані.

У постанові від 04.12.2019 у справі № 750/6058/17-ц Верховний Суд висловив правову позицію про факт укладення в належній формі кредитного договору за правилами договору приєднання за умов, коли позичальник підписав як анкету-заяву, так і довідку про умови кредитування, чим погодився з конкретно визначеними умовами кредитування. Тобто, правова позиція була висловлена за інших фактичних обставин, аніж у справі, що розглядається, в якій, як встановлено, про належне укладення кредитного договору 24.12.2011 не йдеться. Окрім цього, в зазначеній постанові суд касаційної інстанції вкотре вказав на можливість нарахування та стягнення відсотків за кредитом лише за погодженою письмово сторонами відсотковою ставкою.

Обґрунтованість вимог банку про стягнення відсотків та/або неустойки за кредитним договором, укладеним за правилами договору приєднання, так само пов`язувалася з підписанням позичальником поряд із анкетою-заявою також і довідки про умови кредитування, в якій були визначені певні істотні умови договору, зокрема, щодо відсотків за користування кредитом і щодо неустойки, у постановах Верховного Суду від 12.02.2020 у справі № 382/327/18-ц і від 06.05.2021 у справі № 358/384/19. Такі фактичні обставини відмінні від тих, що мають місце в даній справі. Понад те, у цих постановах Верховний Суд вкотре вказав на необхідність врахування обставин, які випливають із доведення кредитором до позичальника саме конкретної редакції Умов і Правил, доказування факту обізнаності позичальника з такими конкретними умовами договору, вказав на необхідність врахування прав позичальника як споживача фінансових послуг.

Надані позивачем суду Умови і Правила є об`ємними, у певних частинах суперечливими та є складними для сприйняття і розуміння звичайним споживачем фінансових (кредитних) послуг. Велика Палата Верховного Суду в постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17 висловила правову позицію щодо укладення кредитного договору зі споживачем фінансових послуг за правилами договору приєднання та стягнення на вимогу кредитора боргу за таким договором, згідно з якою покладання на слабшу сторону – споживача невиправданого тягаря з`ясування змісту кредитного договору за обставин, коли пересічний споживач банківських послуг з урахуванням звичайного рівня освіти та правової обізнаності не може ефективно здійснити свої права бути проінформованим про умови кредитування за конкретним кредитним договором, який укладений у вигляді заяви про надання кредиту та Умов та правил надання банківських послуг, оскільки Умови та правила надання банківських послуг це значний за обсягом документ, що стосується усіх аспектів надання банківських послуг та потребує як значного часу, так і відповідної фахової підготовки для розуміння цих правил тим більше співвідносно з конкретним видом кредитного договору, не відповідає основним засадам цивільного законодавства та необхідності особливого захисту споживача у кредитних правовідносинах, принципу справедливості, добросовісності та розумності.

З огляду на обставини справи, характер спірних правовідносин та суть висновку, сформульованого в указаній постанові Великої Палати Верховного Суду, такий підлягає врахуванню в спорі.

Тож право кредитора на пред`явлення відповідних вимог не заперечується як таке, що, однак, не звільняє від обов`язку пред`явити позов із належних підстав, обґрунтувати та довести його належним процесуальним порядком. Лише в такому разі можуть мати місце законні підстави для задоволення відповідних вимог.

У справі, що розглядається, таких підстав для стягнення боргу немає, розрахунок пред`явлених до стягнення сум, на перевірці якого наполягав апелянт, не можна визнати обґрунтованим, здійсненим відповідно до чітко визначених і погоджених сторонами умов кредитування та підтвердженим доказами. У частині стягнення відсотків суд першої інстанції відмовив правильно по суті. Водночас вирішуючи позов за вимогою про стягнення суми (тіла) кредиту суд першої інстанції не врахував дійсних обставин і умов, з урахуванням яких була визначена кредитором відповідна сума, яка, своєю чергою, слугувала базою для нарахування відсотків. Під час апеляційного розгляду справи встановлена неправомірність розрахунку кредитором суми кредиту та похідних від неї нарахувань як така.

Позивач не виконав свого обов`язку доказування підстав і умов для стягнення у повному обсязі елементів боргу, не подав відповідні докази суду першої інстанції, як це вимагається ст. 83 ч.ч. 2, 8, ст. 177 ч. 5 та іншими нормами ЦПК України, а також не навів підстав щодо неможливості подання таких доказів, тож перешкод у доказуванні не мав. По суті у справі немає доказів щодо обставин, які мають істотне значення в спорі. Позивач, розпорядившись процесуальними правами та здійснюючи обов`язок доказування вільно, на власний розсуд, просив суд першої інстанції розглянути справу в порядку спрощеного позовного провадження, без виклику його представника, на підставі наданих ним доказів, які вважав достатніми для задоволення позову (а.с. 3, 57, 58). Доводи позову, а також доводи апеляції ґрунтуються на недопустимих у доказуванні припущеннях (ст. 81 ч. 6 ЦПК України).

Виходячи з викладеного вище, доводи позивача про укладення договору в належній формі, з дотриманням вимог закону, та, відповідно, про наявність підстав для застосування правил щодо стягнення боргу за кредитним договором не можуть бути враховані судом. Такі доводи не можуть розглядатися поза сукупністю інших обставин справи і не створюють підстав для визнання факту належного укладення договору із досягненням згоди щодо всіх його істотних умов.
Суд першої інстанції не мав підстав для задоволення вимоги про стягнення відсотків, у якій відмовив, і саме в цьому сенсі правильно в зазначеній частині врахував правову позицію, висловлену Верховним Судом у постанові від 03.07.2019 у справі № 342/180/17. Утім, суд не встановив із належною повнотою фактичних обставин справи та повною мірою не врахував дійсних фактичних і правових підстав, із яких належало відмовити в позові. Доводи апеляції не спростовують правильності по суті та обґрунтованості відмови в частині вимог позову та не дають підстав для задоволення відповідних вимог банку. Поряд із цим, не може бути погіршене правове становище позивача, який подав апеляцію на судове рішення, за відсутності апеляції протилежної сторони. Відповідачка ОСОБА_1 рішення суду в частині стягнення з неї на користь позивача АТ КБ «ПриватБанк» 13432,52 грн заборгованості не оскаржувала.

Відтак, з урахуванням положень ст. 367 ч.ч. 1, 4 ЦПК України і на підставі ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4 цього Кодексу апеляційну скаргу позивача слід задовольнити частково, рішення суду першої інстанції змінити в частині правового обґрунтування відповідно до встановленого під час апеляційного розгляду справи, залишивши резолютивну частину рішення суду щодо стягнення суми коштів без змін.

Керуючись ст. 367 ч.ч. 1, 4, ст. 374 ч. 1 п.п. 1, 2, ст. 375, ст. 376 ч. 1 п.п. 1, 2, 4, ст. 382 ЦПК України, апеляційний суд –

постановив:

Апеляційну скаргу Акціонерного товариства комерційного банку «ПриватБанк» задовольнити частково, заочне рішення Ужгородського міськрайонного суду від 22 червня 2021 року змінити щодо обґрунтування мотивувальної частини рішення.
Резолютивну частину рішення суду щодо стягнення суми коштів залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, який є днем складення повного судового рішення, але протягом тридцяти днів може бути оскаржена до Верховного Суду.

Судді