ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ  

30 листопада 2021 року 	м.Суми	

Справа №591/2609/21 
Номер провадження 22-ц/816/1771/21

Сумський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ: 
головуючого - Ткачук С. С. (суддя-доповідач),
суддів -          Собини О. І. ,  Левченко Т. А. 
за участю секретаря судового засідання -Кияненко Н.М, 
учасники справи: 
позивач – ОСОБА_1 
відповідачі: Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України
третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби в Сумській області,
розглянув у відкритому судовому засіданні в порядку спрощеного позовного провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Державної податкової служби у Сумській області, Сумської обласної прокуратури, Державної казначейської служби України, третя особа: Головне управління Державної фіскальної служби в Сумській області, про відшкодування моральної шкоди,

                                                            Встановив:

Позивач у квітні 2021 року звернувся до суду з позовом, в якому просив стягнути з Державної казначейської служби України за рахунок коштів Державного бюджету України шляхом списання коштів з єдиного казначейського рахунку на його користь 480000 грн. в рахунок відшкодування моральної шкоди.
Свої вимоги мотивував тим, що Сумською обласною прокуратурою здійснювалось досудове розслідування кримінального провадження №12014200440004455, внесеного до ЄРДР 20.08.2014 за ознаками вчинення ним кримінальних правопорушень. 13.06.2017 йому було повідомлено про підозру. 26.07.20187 матеріали кримінального провадження №12014200440004455 виділені в окреме №42017200000000328 та 27.07.2017 йому було повідомлено про підозру і 28.08.2017 вручено обвинувальний акт. Досудове розслідування здійснювалось три роки, що свідчить про порушення розумних строків досудового розслідування. Термін досудового розслідування неодноразово продовжувався. Відносно позивача застосовувався запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 600 000 грн., термін дії якого продовжувався. Було накладено арешт на автомобіль, офісне приміщення та особисті рахунки, рахунки очолюваного позивачем підприємства. В ході досудового розслідування проводився комплекс гласних та негласних слідчих розшукових дій, внаслідок чого позивач постійно знаходився у стресовій ситуації. За час досудового розслідування фінансово-господарська діяльність очолюваного товариства була зупинена, більшість контрагентів відмовилися з ним працювати, були звільнені працівники. У зв`язку з кримінальним переслідуванням страждань зазнали також члени його сім`ї. Органами обвинувачення було порушено як процесуальний, так і розумний строк досудового розслідування. Судовий розгляд справи тривав 44 місяці. Отже, період його перебування під слідством та судом склав 80 місяців. Наслідком тривалого досудового розслідування та судового розгляду стало звільнення від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку із закінченням строків давності. З боку позивача не було жодного затягування досудового розслідування та судового розгляду, проте за шість з половиною років його вини не було доведено, що свідчить про незаконність досудового розслідування відносно позивача. Зазначає, що були порушені вимоги п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав і основоположних свобод щодо розумного строку у зв`язку з тривалим досудовим розслідуванням кримінального провадження та судового розгляду, внаслідок яких не було доведено його вину. Посилаючись на положення ч. 1 ст. 23, ч.1,2,7 ст. 1176 ЦК України, п. 5 ст.3 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» зазначає, що розмір завданої йому моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, повинен становити 480 000 грн. (80 місяців*6000 грн. - мінімальна зарплата станом на 01.01.2020) Просить стягнути вказану суму з Державної казначейської служби за рахунок коштів державного бюджету України шляхом списання коштів з Єдиного казначейського рахунку в рахунок відшкодування завданої йому моральної шкоди.
Рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2021 року у задоволенні  позовних вимог було відмовлено.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суд першої інстанції виходив з того, що в матеріалах справи відсутні докази наявності тривалої протиправної бездіяльності посадових осіб прокуратури, що спричинили надмірну тривалість досудового розслідування у кримінальному провадженні, прийняття посадовими особами рішень, які були визнані незаконними. З матеріалів справи не вбачається, що досудове слідство та судовий розгляд кримінального провадження відносно позивача тривав надмірно довго та були порушені розумні строки розгляду справи у суді. 
Крім того позивачем не було залучено належного відповідача, у зв`язку з цим суд позбавлений можливості встановити всі фактичні обставини справи, які необхідні для визначення наявності підстав для відшкодування моральної шкоди.  
Також, суд зазначає, що кримінальне провадження відносно позивача було закрите з підстав, передбачених п. 4 ч.1 ст. 284 КПК України - у зв`язку з набранням чинності закону, яким скасована кримінальна відповідальність за це діяння та ст. 49 КК України - у зв`язку з закінченням строків давності. У випадку закриття провадження з цих підстав не передбачено відшкодування шкоди в порядку, визначеному Законом України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», тому не може бути застосований  до спірних правовідносин в даній справі, на який посилався  ОСОБА_1 .
Не погоджуючись із вказаним рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить змінити рішення суду та ухвалити нове, яким задовольнити  позов в повному обсязі.
Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції залишив поза увагою те, що досудове слідство та судовий розгляд кримінального провадження відносно нього тривав надмірно довго та були порушені розумні строки розгляду справи у суді. Досудове розслідування у кримінальному провадженні (№ 42017200000000328) здійснювалося три роки, а судовий розгляд справи за обвинуваченням відносно нього у вищезазначених кримінальних провадженнях тривав 44 місяці. Отже, період перебування під слідством та судом склав 80 місяців, що свідчить про порушення про досудового розслідування у розумні строки. Наслідком тривалого досудового розслідування та судового розгляду, стало звільнення його від кримінальної відповідальності та закриття кримінального провадження у зв`язку з закінченням строків давності відповідно до ухвал Зарічного районного суду від 12.12.2019, 21.05.2020. 
Також вказує, що справа відносно нього була закрита судом у зв`язку з закінченням строків давності, що є беззаперечним доказом порушення розумних строків розгляд) судом. Зазначає, що суд не правильно встановив доводи порушення Головного управління ДПС у Сумській області та Сумською обласною прокуратурою п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, що є вагомим аргументом у даній справі, оскільки Конвенція має такий же статус, як і інші законодавчі акти, частиною національного законодавства України.
Крім того, суд першої інстанції залишив поза увагою та не надав оцінки рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 480/514/21, яким визнано протиправними та скасовано податкові повідомлення-рішення прийняті на підставі перевірки від 12.02.2016 №214/1402/38867768/17 "Про результати проведення документальної позапланової виїзної перевірки ТОВ "ПВП "Стандарт" з питань дотримання вимог податкового валютного та іншого законодавства за період з 01.01.14 по 30.11.15", який був підставою обвинувачення  у вчиненні кримінальних правопорушень у кримінальному провадженні- №12014200440004455 (№42017200000000328).
Від Сумської обласної прокуратури надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому остання не погоджується з доводами апеляційної скарги та зазначає, що необхідною підставою для відшкодування моральної шкоди, завданої органами державної влади є наявність трьох умов: доведення неправомірності дій чи бездіяльності цього органу, наявність шкоди та причинний зв`язок між неправомірними діями і заподіяною шкодою, довести наявність яких має позивач. За відсутності хоча б одного елементу моральна шкода не настає. Між тим, позивачем не надано до суду жодних доказів, які б підтверджували наявність заподіяної відповідачами шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку між шкодою і протиправними діями заподіювача. Вказує, що ЦПК не передбачає можливості встановлення судом в порядку цивільного судочинства дій чи бездіяльності працівників поліції під час проведення досудового розслідування у кримінальному провадженні, а також визнання судом таких дій протиправними.
Крім того, позивача було звільнено від кримінальної відповідальності у зв`язку із декриміналізацією діяння та закінченням строків давності, тобто з нереабілітуючих підстав. Положення ст. 2 Закону України «Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду» не передбачають відшкодування у таких випадках, тому до спірних правовідносин підлягають застосуванню положення ст.ст. 1173,1174 ЦК України. Позивачем не надано суду доказів наявності заподіяної відповідачами шкоди, протиправності діянь заподіювана та наявності причинного зв`язку між протиправними діяннями та шкодою. Сам факт закриття кримінального провадження не доводить протиправності, незаконності рішень, дій або бездіяльності слідчого, прокурора під час досудового розслідування кримінального провадження. Під час досудового розслідування скарги на порушення розумних строків досудового розслідування не подавались, дії чи бездіяльність слідчого, прокурора не оскаржувались та в судовому порядку незаконними не визнавались. Надмірна, на думку позивача, тривалість досудового розслідування свідчить лише про незгоду позивача зі строками розслідування кримінального провадження. Просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від представника Головного управління ДПС в Сумській області надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що позивач не надає у позовній заяві обґрунтування міркувань щодо визначення розміру моральної шкоди, не надає відповідних доказів на підтвердження наявності причинного зв`язку між проведенням слідчими органами досудового розслідування та хвилюваннями позивача. У позові відсутня інформація про наявність вини саме ГУ ДПС у Сумській області. Зазначає, що ГУ ДПС у Сумській області не має відношення до дій органів досудового розслідування та прокуратури, не може відповідати за дії зазначених органів. Всі наявні документи та матеріали, які стосуються предмету спору, заходяться у ГУ ДФС в Сумській області. Відповідач не порушував прав позивача, у тому числі не проводив досудове розслідування. Просить суд в задоволенні апеляційної скарги відмовити, а рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Від відповідача Державної казначейської служби України відзив на апеляційну скаргу до суду не надходив.
Від позивача  надійшла заява слухати справу без його участі.
Представники Сумської обласної прокуратури та Головного управління Державної податкової служби у Сумській області в судовому засіданні проти апеляційної скарги заперечили та просив у її задоволенні відмовити.
Представник відповідача Державної казначейської служби України  та Головне управління Державної фіскальної служби в Сумській області до суду не прибули, але про час та місце розгляду справи були повідомлені належним чином.
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги та вимог, заявлених в суді першої інстанції, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню.
Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, що 20.08.2014 внесені до ЄРДР відомості на підставі матеріалів правоохоронних органів та контролюючих державних органів про виявлення фактів вчинення  кримінального правопорушення, за реєстраційним №12014200440004455, правова кваліфікація КК України 2001р., ст. 366ч.1.
18.03.2015р. зареєстровано повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ст. 205ч.1 КК України 2001р.
10.06..2015р. зареєстровано повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ст. 191ч.3 КК України 2001р.
26.08.2015р. зареєстровано повідомлення щодо вчинення кримінального правопорушення за правовою кваліфікацією за ст212ч.3 КК України 2001р.
Отже здійснювалось досудове розслідування у зазначеному кримінальному провадженні за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 366, ч. 1 ст. 205, ч. З ст. 191, ч. З ст. 212 КК України (а.с. 7-9 т. 1). 
Ухвалами від 22.10.2015 у справі N9554/13280/ 15-к Октябрського районного суду м. Полтави у межах даного кримінального провадження з метою виявлення та вилучення оригіналів первинних бухгалтерських документів, які можуть свідчити про протиправну діяльність службових осіб ТОВ ПВП «Стандарт» надано дозвіл на проведення обшуку автомобіля, яким користується ОСОБА_1 ; надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації та фактичного проживання ОСОБА_1 , надано дозвіл на проведення обшуку за місцем реєстрації ТОВ ПВП «Стандарт» (а.с. 11-12, 14-15. 17-18 т. 1).
Ухвалою від 29.10.2015 слідчого судді Октябрського районного суду м. Полтави накладено арешт на грошові кошти на рахунку, що належить ТОВ ПВП «Стандарт»(а.с. 19-20).
Ухвалами Октябрського районного суду м. Полтави від 30.10.2015 накладено арешт на грошові кошти на рахунках, що належать ТОВ ПВП «Стандарт» та зупинено проведення усіх видаткових операцій по них (а.с. 21-22, 23-24,25-28 т. 1).
16.03.2017 у кримінальному провадженні № 12014200440004455 повідомлено ОСОБА_1 про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1,3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. З ст.212 КК України (а.с. 29-52 т. 1)
Ухвалами слідчих суддів Ковпаківського районного суду м. Суми від 17.03.2017 накладено арешт на належні ОСОБА_1 нежитлове приміщення та автомобіль, застосовано до ОСОБА_1 запобіжний захід у вигляді застави в розмірі 600 000 грн., покладено на ОСОБА_1 обов`язки, передбачені ч. 5 ст. 194 КПК України. Строк покладених обов`язків продовжувався за ухвалами слідчого судді від 17.05.2017 до 03.07.2017, від 30.06.2017 до 28.08.2017 (а.с. 54-55, 56-63, 66-72, 82-83 т.1).
Ухвалою слідчого судді Ковпаківського районного суду м. Суми від 27.04.2017 накладено арешт на грошові кошти, що знаходяться на належних ОСОБА_1 банківських рахунках (а.с. 64-65 т. 1)
Постановою від 29.06.2017 продовжено строк досудового розслідування у кримінальному провадженні №12014200440004455 до шести місяців (а.с. 80-81 т.1).
З реєстру матеріалів досудового розслідування вбачається, що початок  досудового розслідування відбувся  з 18.03.2015р. слідчим  СВ Сумського РВ УМВС в Сумській області, 07.07.2015 визначена підсудність та доручено здійснення досудового розслідування  іншому органу – прокурору Сумської області; 10.09.2015 доручено здійснення  досудового розслідування іншому органу – першому заступнику  Генерального прокурора України; 16.05.2017р.  доручено здійснення  досудового розслідування іншому органу  досудового розслідування  -  прокурору Сумської області  і  22.05.2017р.  повідомлення про початок досудового розслідування. З цього часу досудове розслідування проводилося прокуратурою Сумської області.   З 03.11.2014р. по червень 2017 року проводилося досудове розслідування, процесуальні  та слідчій дій, серед яких вилучення  речових доказів, проведення різних судових експертиз, проведення позапланових документальних перевірок, залучення спеціалістів тощо які відбувалось і на іншій території, а саме, в м. Кіровоград та Кіровоградській області, у м. Полтава та Полтавській області. 
Матеріали досудових розслідувань об`єдналися  в одне кримінальне провадження.
16.03.2017 повідомлення про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1ст.205,ч.1 ст.358, ч.3 ст.358,ч.4 ст. 358,ч.1 ст.366, ч.3 ст. 212 КК України , яке було  вручено  ОСОБА_1 16.03.2017р. 
Постановою першого заступника прокурора Сумської області від 03.05.2017р. продовжено строк досудового розслідування до 4-х місяців.
Постановою  заступника прокурора Сумської області від 29.06.2017  було продовжено строк досудового розслідування  у кримінальному провадженні №12014200440004455 до шести місяців.
26.07.2017 постановою виділено матеріали досудового розслідування в окреме провадження №42017200000000328 і  внесеного до ЄРДР (а.с. 146 т.1)
27.07.2017 у кримінальному провадженні №42017200000000328, 
27.07.2017. ОСОБА_1 повідомлено про підозру у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 205, ч. 1,3,4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. З ст.212 КК України (а.с. 84-106).
11.08.2017 повідомлення про відкриття сторонам кримінального провадження  матеріалів.
28.08.2017 затверджено обвинувальний акт у вказаному кримінальному провадженні стосовно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 (а.с. 107-160).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2019 у справі №592/9434/17 закрито кримінальне провадження у справі за обвинуваченням ОСОБА_1 та ОСОБА_2 у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 205 КК України на підставі п. 4 ч. 1 ст. 284 КПК України у зв`язку з набранням чинності з 25 вересня 2019 року  Закону №101-1Х, яким декриміналізована норма ч.1 ст. 205 КК України, у зв`язку з чим  прокурором змінено обвинувачення, і  скасована кримінальна відповідальність за це діяння (а.с. 161 т.1).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 12.12.2019  звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за вчинення кримінальних правопорушень невеликої тяжкості  передбачених ч.ч. 1,4 ст. 358, ч. 1 ст. 366, ч. 2 ст. 212 КК України згідно ст. 12 КК України, строки давності по яким  в розумінні  п.п.1,2 ст. 49 КК України на цей час закінчилися, закрито кримінальне провадження №42017200000000328 в цій частині (а.с. 162-136 т.1).
Ухвалою Зарічного районного суду м. Суми від 21.05.2020 звільнено ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності за ч. З ст. 358 КК України на підставі ст. 49 КК України (у зв`язку з закінченням строків давності), закрито кримінальне провадження №42017200000000328. Скасовано запобіжний захід, застосований до ОСОБА_1 , суму застави повернуто заставодавцю, скасовано накладені арешти на транспортний засіб та грошові кошти (а.с. 164 т. 1).
Отже досудове розслідування  проводилося слідчим  СМВ УМВС України у Сумській області та прокуратурою Сумської області, а слідчі дії  щодо проведення обшуку  автомобіля, який перебував у користуванні ОСОБА_1 , та за місцем його фактичного проживання, місцем реєстрації  ТОВ «ПВП «Стандарт», арешту коштів на  банківських рахунках, проводилися  управлінням фінансових розслідувань ГУ ДФС у Полтавській області. Судовий розгляд справи відбувся в Зарічному районному суді м. Суми.
Позивач заявляючи вимоги відшкодування моральної шкоди внаслідок тривалих строків досудового розслідування та судового розгляду справи, наводить мотиви заподіяння такої шкоди проведення численних  обшуків, арештів викликів до слідчого, необґрунтованого звинувачення, розповсюдження пліток про мене як про злочинця, навмисне  знищення діловою репутації товариства, неможливість без дозволу слідчого виїхати за межі міставідшкодування посилається  на  ст. 1176 ЦПК України  та Закон України «Про  порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів  досудового розслідування, прокуратури і суду».
Колегія суддів зауважує, що при  відсутності доказів, якими  є матеріали кримінальної справи, неможливо встановити фактичні обставин, за яких  проведення досудового розслідування тривало  з 20.08.2014 року по 28.08.2017, а судовий  розгляд  цієї кримінальної справи завершено 21.05.2020 року у зв`язку із звільненням  ОСОБА_1 від кримінальної відповідальності з нереабілітуючих підстав -  через закінчення строку давності  про притягнення до кримінальної відповідальності згідно ст.49 ч.1 п.3 КК України ( дані про час надходження кримінальної справи до суду невідомо).
Матеріали  кримінальної справи щодо обвинувачення ОСОБА_1 у вчиненні кримінальних правопорушень за ч.1ст.205,ч.1 ст.358, ч.3 ст.358,ч.4 ст. 358,ч.1 ст.366, ч.3 ст. 212 КК України  не досліджувалися  судом першої інстанції, бо такого клопотання позивач не заявляв, а представлений ним  перелік прийнятих під час досудового розслідування процесуальних рішень не дають повної і об`єктивної інформації щодо руху як досудового розслідування і   слідчих ді, так і судового розгляду справи.
Суд першої інстанції дотримуючись принципів змагальності  і диспозитивності  відповідно до  частини 5 ст. 12 ЦПК України зберігаючи об`єктивність і неупередженість  сприяє учасниками процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом, а відповідно до частини 2 ст.13 ЦПК України і частини 2 ст.81 цього Кодексу має право збирати докази , що стосується предмету спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визначені судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом, або  він має сумніви у добросовісності здійснення учасником справи їхніх процесуальних прав  або виконанні обов`язків щодо доказів.  Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду.     
Під час судового розгляду суд першої інстанції ухвалою від 07.07.2021 року залучив  до участі у справи як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог  щодо предмету спору, ГУ ДФС у Сумській області, оскільки судом позивачу було роз`яснено   його право  права  на заміну відповідача належним, але таким правом не скористався. Проте ГУ ДПС у Сумській області не є правонаступником  прав та обов`язків  реорганізованої Державної фіскальної  служби  у відповідних сферах діяльності,  до повноважень якої згідно п.7 положення про Державною фіскальною службу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 травня 2014 року № 236 належить виконання оперативно-розшукової, кримінально-процесуальної та охоронної функцій.  
Через не прийняття  участі у справі усі відповідні органи, що здійснювали досудове розслідування, суду, який здійснював судове слідство,   при  участі тільки одного  належного  відповідача - Сумської обласної прокуратури, суд правильно відмовив у задоволені вимоги відшкодування моральної шкоди, завданої тривалим досудовим  розслідуванням та судовим слідством, оскільки позбавлений можливості правильно з`ясувати обставини, що мають значення для правильного висновку стосовно «розумності» строків проведення досудового розслідування та судового розгляду  кримінальної справи відносно ОСОБА_1 . 
За змістом частини 6 ст. 1176 ЦК України шкода, завдана фізичній або юридичній особі внаслідок іншої незаконної дії або бездіяльності чи незаконного рішення органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, відшкодовується на загальних підставах.
Стаття 1173 ЦК України визнає порядок відшкодування шкоди, завданої фізичній особі  органом державної влади, незаконними рішеннями, дією чи бездіяльністю органу державної влади  при здійсненні ними своїх повноважень, яка  відшкодовується державою, 
За статтею 1174 цього Кодексу  шкода, завдана фізичній особі незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю посадової або службової особи органу державної влади, при здійсненні нею своїх повноважень, відшкодовується державою, незалежно від вини цієї особи.
За приписами статей 170, 173,174,176 ЦК України держава набуває і здійснює цивільні права та обов`язки через органи державної влади у межах їхньої компетенції, встановленої законом. У випадках і в порядку, встановлених законом, іншими нормативно-правовими актами, від імені держави, за спеціальними дорученнями можуть виступати фізичні та юридичні особи, органи державної влади. Держава відповідає за своїми зобов`язаннями своїм майном, крім майна, на яке відповідно до закону не може бути звернено стягнення. Держава не відповідають за зобов`язаннями створених ними юридичних осіб, крім випадків, встановлених законом. Юридичні особи, створені державою, не відповідають за зобов`язаннями відповідно держави, Автономної Республіки Крим, територіальних громад.
Загальні правила застосування норм деліктної відповідальності, це доведення  вини заподіювача шкоди, обов`язок  доказування якої  покладається на потерпілу особу. Отже позивач повинен довести  протиправність поведінки заподіювача, наявність  моральної шкоди та причинний зв`язок між  протиправною поведінкою заподіювача та  заподіюваними наслідками.
Отже позивач повинен довести незаконні дії  органу державної влади, його  посадової або службової особи, при здійсненні нею своїх повноважень, в даному випадку, проведення   досудового розслідування, слідчих дій  прокуратури або суду; факт завдання шкоди, яка  відшкодовується державою, незалежно від вини цього органу або його посадової чи службової  особи.
Оскільки позивач реалізуючи  свої процесуальні права не обґрунтував «нерозумність»  неоправданий  строк тривання проведення досудового розслідування та судового слідства  достовірними  і допустимими доказами,  його доводи апеляційної скарги щодо незаконності рішення суду  в частині відмови у задоволенні вимоги про відшкодування моральної шкоди з цих підстав не заслуговують уваги.   
Щодо  рішення  Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2021року, яким за результатами розгляду   позову Товариства з обмеженою відповідальністю "Промислово-виробниче підприємство "Стандарт" до Головного управління ДПС у Сумській області про визнання протиправними та скасування податкових повідомлень-рішень, були визнано протиправним та скасовано:
податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № 0000700703 про донарахування податку на додану вартість у сумі 3 570 418 грн. та штрафних санкцій у сумі 892 604,50 грн.;
податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № 0000690703 про донарахування податку на прибуток у сумі 96 012 грн. та штрафних санкцій у сумі 24 003 грн.;
податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № 0000740703, яким зменшено розмір від`ємного значення у сумі 60 864 грн. та донараховано штрафні санкції у сумі 15 216 грн.;
податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № 0000750703, яким зменшено суму податкового зобов`язання з ПДВ у розмірі 8145407,00 грн. та зменшено суму податкового кредиту у розмірі 8 145 407,00 грн.;
податкове повідомлення-рішення Головного управління ДПС у Сумській області від 28.09.2020 № 0000760703, яким зменшено розмір від`ємного значення суми податку на додану вартість у розмірі 1 754 385 грн., колегія суддів зазначає, що рішення набрало законної сили 08.07.2021р., однак, 30.08.2021 року  за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Сумській області відкрито апеляційне провадження в Другому апеляційному адміністративному суді  і  зупинено  дію рішення Сумського окружного адміністративного суду від 26.05.2021 по справі № 480/514/21.
Стаття 1176 ЦК України передбачає, відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду Шкода, завдана фізичній особі внаслідок її незаконного засудження, незаконного притягнення до кримінальної відповідальності, незаконного застосування запобіжного заходу, незаконного затримання, незаконного накладення адміністративного стягнення у вигляді арешту чи виправних робіт, відшкодовується державою у повному обсязі незалежно від вини посадових і службових осіб органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду. Право на відшкодування шкоди, завданої фізичній особі незаконними діями органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури або суду, виникає у випадках, передбачених законом.  Якщо кримінальне провадження закрито на підставі закону про амністію або акту про помилування, право на відшкодування шкоди не виникає. Порядок відшкодування шкоди, завданої незаконними рішеннями, діями чи бездіяльністю органу, що здійснює оперативно-розшукову діяльність, органу досудового розслідування, прокуратури або суду, встановлюється законом.
     Відповідно до положень статей 1,2   Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду»,  підлягає відшкодуванню шкода, завдана громадянинові внаслідок: 1) незаконного засудження, незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують права громадян;2) незаконного застосування адміністративного арешту чи виправних робіт, незаконної конфіскації майна, незаконного накладення штрафу; 3) незаконного проведення оперативно-розшукових заходів, передбачених законами України "Про оперативно-розшукову діяльність", "Про організаційно-правові основи боротьби з організованою злочинністю" та іншими актами законодавства. У випадках, зазначених у частині першій цієї статті, завдана шкода відшкодовується в повному обсязі незалежно від вини посадових осіб органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, досудове розслідування, прокуратури і суду.
Право на відшкодування шкоди в розмірах і в порядку, передбачених цим Законом, виникає у випадках: 1) постановлення виправдувального вироку суду; 1-1) встановлення в обвинувальному вироку суду чи іншому рішенні суду (крім ухвали суду про призначення нового розгляду) факту незаконного повідомлення про підозру у вчиненні кримінального правопорушення, незаконного взяття і тримання під вартою, незаконного проведення в ході кримінального провадження обшуку, виїмки, незаконного накладення арешту на майно, незаконного відсторонення від роботи (посади) та інших процесуальних дій, що обмежують чи порушують права та свободи громадян, незаконного проведення оперативно-розшукових заходів;2) закриття кримінального провадження за відсутністю події кримінального правопорушення, відсутністю у діянні складу кримінального правопорушення або невстановленням достатніх доказів для доведення винуватості особи у суді і вичерпанням можливостей їх отримати; 4) закриття справи про адміністративне правопорушення.
Право на відшкодування шкоди, завданої зазначеними у статті 1 цього Закону оперативно-розшуковими заходами, виникає у випадках, передбачених пунктом 1-1 частини першої цієї статті, або за умови, що протягом шести місяців після проведення таких заходів не було розпочате кримінальне провадження за результатами цих заходів.
А тому, колегія суддів погоджується з висновками місцевого суду, що для вирішення спору відсутні підстави для застосування  Закону України « Про порядок відшкодування шкоди, завданої громадянинові незаконними діями органів, що здійснюють оперативно-розшукову діяльність, органів досудового розслідування, прокуратури і суду», оскільки закриття провадження у кримінальний справі  в частині звинувачення ОСОБА_1   за ч.1 ст.205 КК України відбулось внаслідок її дикриміналізації у зв`язку з набранням чинності з 25 вересня 2019 року  Закону України  «Про внесення змін до Кримінального кодексу України та Кримінального процесуального кодексу України щодо зменшення тиску на бізнес» , і   звільнення позивача від кримінальної відповідальності  за вчинення кримінальних правопорушень, передбачених частинами 1,3, 4 ст. 358, частини 1 ст. 366, частини 2 ст. 212,  КК України відбулось з нереабілітуючих підстав – закінченням строків давності притягнення до кримінальної відповідальності. Саме зазначені обставини стали підставою для зняття арешту  із  автомобіля та коштів, що належать ОСОБА_1 , скасування запобіжного заходу у вигляді застави.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
За таких обставин, колегія суддів визнає, що суд першої інстанції всебічно і повно з`ясував, обставини, що мають значення для справи і доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про порушення судом норм матеріального чи процесуального права, яке призвело або могло призвести до неправильного вирішення справи.

Керуючись ст.ст. 367, 374, 375, 381-382, 389 ЦПК України, апеляційний суд

                                                            п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Рішення Зарічного районного суду м. Суми від 16 вересня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і на неї може бути подана касаційна скарга безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст судового рішення складено 06.12.2021.

Головуючий -                                                                                     С.С. Ткачук

Судді:                                                                                                 О.І. Собина

                                                                                                            Т.А. Левченко