СХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"04" жовтня 2021 р.                                           м. Харків                        Справа № 922/3947/20  

          Східний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:
головуючий суддя Тихий П.В., суддя Склярук О.І. , суддя  Терещенко О.І.

за участю секретаря судового засідання Пахомової І.В.
та представників учасників справи:
РВ ФДМУ по Харківській області - Зучек Є.Н. (довіреність №3 від 28.05.2021, посвідчення №4 від 07.02.2020);
позивача - не з`явився;
відповідача - Мица Ю.В. (ордер АХ №1013876 від 12.05.2021, посвідчення №21/1551 від 17.07.2018);
третьої особи - не з`явився;
розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Східного апеляційного господарського суду матеріали апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича (вх.№1841Х/1-43) на рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 (суддя Прохоров С.А., повний текст складено 24.05.2021) у справі №922/3947/20,
за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків,
третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Національний технічний університет "Харківський політехнічний інститут", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича, м. Харків,
про стягнення 144610,46 грн. та зобов`язання повернути майно, -
та зустрічним позовом - Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича, м. Харків
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, м. Харків,
про визнання договору продовженим, -

ВСТАНОВИВ

Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (Позивач) звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича (Відповідач) про стягнення неустойки у розмірі 144610,46 грн. та зобов`язання вчинити певні дії, а саме: повернути державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кім. N 1-10, 1-11, 1-12, 1-12а, 1-41, 1-42 на 1-му поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку N 12 (інв. N 1032000250, літ. А-5, загальною площею 147,9 кв. м, розмішене за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 32 Балансоутримувачу - Національному технічному університету Харківський політехнічний інститут шляхом підписання акту приймання-передачі.
22.02.2021 відповідач звернувся до суду із зустрічною позовною заявою вх. N 4260 в якій просить суд визнати продовженим до 12.06.2022 р. термін дії договору оренди N 4769-Н від 12.11.2010 р. індивідуально визначеного майна: нежитлові приміщення - кім. N 1-10, 1-11, 1012, 1-12а, 1-41, 1-42 на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку N 12 (інв. N 1032000250, літ- А-5, загальною площею 147-9 кв. м, що розташоване за адресою: м. Харків вул. Цілиноградська, 32, балансоутримувач - Національний технічний інститут Харківський політехнічний університет.
Зустрічний позов мотивовано тим, що заяви про припинення дії договору оренди орендарем від орендодавця отримано не було; орендар вважає, що договір оренди є продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором, тобто, до 12.06.2022.
Рішенням господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі №922/3947/20 задоволено позов Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях повністю.
Зобов`язано Фізичну особу - підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича повернути державне окреме індивідуально визначене майно: нежитлові приміщення - кім. N 1-10, 1-11, 1-12, 1-12а, 1-41, 1-42 на 1-му поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку N 12 (інв. N 1032000250, літ. А-5, загальною площею 147,9 кв. м, розмішене за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 32 Балансоутримувачу - Національному технічному університету Харківський політехнічний інститут шляхом підписання акту приймання-передачі.
Стягнуто з Фізичної особи - підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича на користь Державного бюджету неустойку в розмірі 144 610,46 грн.
Стягнути з Фізичної особи - підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях витрати зі сплати судового збору в сумі 4 271,16 грн.
Рішення суду першої інстанції мотивовано тим, що позивач за первісним позовом відповідно до вимог законодавства та положень договору своєчасно повідомив відповідача за первісним позовом про відмову від продовження дії договору та про необхідність повернення орендованого майна.
З огляду на вказане, договір оренди N 4769-Н від 12.11.2010р. припинив свою дію, у зв`язку з закінченням строку, на який його було укладено, а тому позивач за первісним позовом довів, а відповідач за первісним позовом не спростував факту припинення договірних відносин між сторонами і необхідності повернення орендованого майна балансоутримувачу.
Перевіривши здійснений позивачем за первісним позовом розрахунок неустойки, суд першої інстанції дійшов висновку про його арифметичну вірність та відповідність вимогам чинного законодавства України, у зв`язку з чим, позовні вимоги в частині стягнення неустойки задовольнив.
В задоволенні зустрічного позову Фізичної особи - підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича відмовлено.
ФОП Нажмудінов Тажутдін Магомедович із вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до Східного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі №922/3947/20 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях, у зустрічний позов ФОП Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича про визнання терміну дії договору продовженим задовольнити.
18.06.2021 системою автоматизованого розподілу судових справ між суддями для розгляду справи №922/3947/20 визначено колегію суддів Східного апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя (суддя-доповідач) Тихий П.В., суддя Гетьман Р.А., суддя Дучал Н.М.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 23.06.2021 у справі N 922/3947/20 апеляційну скаргу ФОП Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича на рішення господарського суду Харківської області від Харківської області від 12.05.2021 у справі N 922/3947/20 залишено без руху, оскільки апелянтом в порушення п. 2 ч. 3 ст. 258 Господарського процесуального кодексу України до скарги не було додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі. Ухвалено заявнику апеляційної скарги усунути встановлені при поданні апеляційної скарги недоліки протягом 10 днів з дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху.
ФОП Нажмудінов Тажутдін Магомедович подав клопотання про усунення недоліків (вх. N 7789 від 07.07.2021) в якому просить долучити до матеріалів справи оригінал квитанції від 07.07.2021 N 31927 на суму 9795,00 грн.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 08.07.2021 у справі №922/3947/20 відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича та призначено справу до розгляду на 16.08.2021 на 12 год. 30 хв. 
Протоколом повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 06.08.2021, у зв`язку з відпусткою суддів Гетьмана Р.А. та Дучал Н.М., визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Тихий П.В. (суддя-доповідач), суддя Склярук О.І., суддя Терещенко О.І.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 06.08.2021 у справі №922/3947/20 повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича на рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі №922/3947/20 відбудеться "13" вересня 2021 р. о 11:30 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. № 115.
10.08.2021 від третьої особи надійшов відзив на апеляційну скаргу (вх.№9224), в якому він просить апеляційну скаргу задовольнити повністю.
15.06.2021 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшли пояснення (вх.№6956), в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення місцевого господарського суду без змін.
Також у поясненнях на апеляційну скаргу Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області зазначено про зміни в організаційній структурі позивача за первісним позовом після ухвалення оскаржуваного рішення у даній справі, на підтвердження чого до пояснень на апеляційну скаргу додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, копію наказу Фонду державного майна України від 12.05.2021 №774 "Про виділ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області", копію наказу Фонду державного майна України від 13.05.2021 №783 "Про утворення юридичної особи", копію акту від 17.05.2021 №1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про приймання-передавання справ (документів) від однієї установи до іншої із описом справ юридичного відділу до Акту приймання-передавання.
Щодо процесуального правонаступництва, судова колегія зазначає про таке.
Відповідно до статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Статтею 52 Господарського процесуального кодексу України визначено, що у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення юридичної особи шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідного учасника справи на будь-якій стадії судового процесу.
Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку правонаступник замінив.
Згідно наданих Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області документів, відповідно до наказу Фонду державного майна України від 12.05.2021 №774 "Про виділ Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області", було виділено зі складу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях нову юридичну особу публічного права - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, до якої за розподільчим балансом перейде частина майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.
Наказом Фонду державного майна України від 13.05.2021 №783 "Про утворення юридичної особи" утворено нову юридичну особу - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області шляхом виділу частини майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.
Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області зареєстроване як юридична особа з 14.05.2021.
Згідно з актом від 17.05.2021 №1 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях про приймання-передавання справ (документів) від однієї установи до іншої, зокрема судову справу №922/3947/20 передано Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Харківській області.
Відповідно до наданих письмових пояснень Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшли пояснення (вх. №11426 від10.10.2021) слідує, що згідно із пунктом № 16 вищенаведеного витягу, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях передало Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області 1396 справ з щодо розірваних договорів  оренди.
Відповідно до  пункту №1026 витягу з додатку №2 до опису справ, - «перелік розірваних договорів  оренди по Харківській області», значиться договір  оренди №4769-Н  від 12.11.2010р., орендар- ФО-П Нажмудінов Т.М.
Матеріали справи  за договором оренди № 4769-Н  від 12.11.2010р., були передані Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, для продовження або припинення  дія договору № 4769-Н  від 12.11.2010р., контроль за їх виконанням буде здійснювати Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області у  наданих поясненнях посилається на ст.109 ЦК України, відтак є правонаступником  прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях, відтак є позивачем по даній справі.
Колегія суддів зазначає, що процесуальне правонаступництво є похідним від матеріального та випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником). У зв`язку з чим для вирішення судом питання про процесуальну заміну сторони у справі необхідна наявність відповідних первинних документів, які підтверджують факт вибуття особи з матеріального правовідношення та перехід її прав та обов`язків до іншої особи - правонаступника.
Отже, процесуальне правонаступництво, передбачене ст.52 ГПК України, являє собою перехід процесуальних прав та обов`язків сторони у справі до іншої особи у зв`язку з вибуттям особи у спірному матеріальному правовідношенні.
При цьому, згідно ч.1 ст.74 ГПК України обов`язок доведення факту правонаступництва (у спірних відносинах - переходу відповідного права вимоги) покладається на зацікавлену сторону.
Таким чином, процесуальне правонаступництво випливає з юридичних фактів правонаступництва (заміни сторони матеріального правовідношення її правонаступником), тому у кожному конкретному випадку для вирішення питань можливості правонаступництва господарському суду слід аналізувати відповідні фактичні обставини, передбачені нормами матеріального права, які мали місце.
Колегія суддів зазначає, що відповідно до статті 109 Цивільного кодексу України, виділом є перехід за розподільчим балансом частини майна, прав та обов`язків юридичної особи до однієї або кількох створюваних нових юридичних осіб.
Після прийняття рішення про виділ учасники юридичної особи або орган, що прийняв рішення про виділ, складають та затверджують розподільчий баланс. В матеріалах справи  не містять та Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324) не надано  доказів переходу майнових прав за розподільчим балансом, зокрема самого розподільчого балансу.
Отже, Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324) не має достатньо прав та обов`язків щодо правонаступництва  прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції враховує приписи чч. 1 та 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких завданням господарського судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів, пов`язаних із здійсненням господарської діяльності, та розгляд інших справ, віднесених до юрисдикції господарського суду, з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав і законних інтересів фізичних та юридичних осіб, держави. Суд та учасники судового процесу зобов`язані керуватися завданням господарського судочинства, яке превалює над будь-якими іншими міркуваннями в судовому процесі.
З урахуванням викладеного, суд вважає за можливе допустити до представництва інтересів позивача у справі на стадії розгляду справи судом апеляційної інстанції Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324) з урахуванням виключних обставин, адже в іншому разі інтереси позивача виявилися б не представленими та захищеними, що є неприпустимим з огляду завдання господарського судочинства.
В судовому засіданні Східного апеляційного господарського суду 13.09.2021 представник Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області просить здійснити процесуальне правонаступництво Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях на Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, у зв`язку із виділом частини майна, прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях.
Представник відповідача заперечує проти задоволення даного клопотання та зазначає, що РВ ФДМУ по Харківській області не надано доказів переходу до нього майнових прав у спірних правовідносинах.
Ухвалою Східного апеляційного господарського суду від 13.09.2021 у справі №922/3947/20 оголошено в судовому засіданні перерву, зобов`язано Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області надати відповідні докази на підтвердження переходу до нього майнових прав у спірних правовідносинах, повідомлено учасників справи, що судове засідання з розгляду апеляційної скарги Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича на рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі N 922/3947/20 відбудеться "04" жовтня 2021 р. о 11:00 год. у приміщенні Східного апеляційного господарського суду за адресою: 61058, місто Харків, проспект Незалежності, 13, 1-й поверх, в залі засідань. N 115.
01.10.2021 від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області надійшли пояснення (вх.№11426 із додатками.  Надано  витяг з опису  справ до акту приймання-передавання Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях, витяг  з додатку №2  «перелік розірваних договорів  оренди по Харківській області» до  опису  справ  до акту  приймання-передавання Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях.
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області у  наданих поясненнях посилається на ст.109 ЦК України, відтак є правонаступником  прав та обов`язків Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, Донецькій та Луганських областях, відтак є позивачем по даній справі.
В судове засідання 04.10.2021 з`явився представник відповідача, підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив її задовольнити; представник позивача проти задоволення апеляційної скарги заперечував.
Третя особа не скористалась наданим процесуальним правом на участь в судовому засіданні, хоча належним чином була повідомлена про день та час розгляду справи, про що свідчить відповідне рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення, наявне в матеріалах справи.
До того ж, участь учасників справи в судовому засіданні не визнавалася обов`язковою, отже неявка позивача не перешкоджає розгляду справи.  
Згідно частини дванадцятої статті 270 Господарського процесуального кодексу України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи не перешкоджає розгляду справи.
Щодо клопотання про здійснення процесуального правонаступництва, судова колегія дійшла висновку, що має місце правонаступництво одного суб`єкта владних повноважень до іншого, від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (код ЄДРПОУ 43023403) до Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324), у зв`язку з чим, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про задоволення клопотання про заміну позивача за первісним позовом у справі №922/3947/20 та здійснює заміну позивача за первісним позовом у справі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (код ЄДРПОУ 43023403) його правонаступником - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324).
Апелянт в обґрунтування доводів апеляційної скарги вказує на таке.
Що, на час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовим актом, яким було урегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна був Закон України «Про оренду державного та комунального майна» 10.04.1992р. № 2269-ХІІ (далі - Закон про оренду). 
Відповідно до ст. 638 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та ст. 180 Господарського кодексу України (далі - ГК України) договір вважається укладеним, якщо сторони в належній формі та в передбаченому законом порядку досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Так, ст. 629 ЦК України визначено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Згідно прямої норми, встановленої ч. 2 ст. 17 Закону про оренду, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказані положення кореспондують з п. 10.4 Договору.
Апелянт зауважує, що закінчення строку Договору оренди, на який його було укладено, в силу ч. 2 статті 26 Закону про оренду, ч. 2 статті 291 ГК України, є підставою для його припинення.
Також  апелянтом зазначена практика Верховного Суду неодноразово тлумачила зміст статті 17 Закону про оренду та визначала зміст та форму вираження заяви сторони про припинення або зміну умов договору оренди.
Апелянтом заперечено, що факт направлення листа на адресу ФОП Нажмудінова Т.М. не є належним та допустимим доказом того, що змістом вказаного листа є саме заява Регіонального відділення про закінчення дії договору оренди, заперечення проти продовження дії договору на новий строк та витребування майна.
Крім того, третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, надаючи пояснення по справі  зазначила, що список згрупованої кореспонденції не є належним доказом направлення на адресу відповідача заяви про припинення договору. Крім того зазначає, що відповіда (ФОП Нажмудінов Т.М.) на теперешній час продовжує користуватися спірним приміщенням та сплачує орендну плату.
З огляду на правові висновки Верховного Суду, у даній справі має значення встановлення не лише факту направлення заяви Орендодавця, але й встановлення того факту, чи була вона отримана іншою стороною.
Відтак, апелянтом зазначено, що апелянтом не було отримано жодного листа про припинення дії договору оренди, а суду першої інстанції Регіональним відділенням було надано поштову квитанцію, яка не є доказом того, що на адресу ФОП Нажмудінова Т.М. рекомендованим листом направлено саме заперечення щодо продовження договірних відносин, належних доказів волевиявлення Регіонального управління припинити орендні відносини немає. 
Також апелянтом, стосовно зустрічних вимог у яких ФОП Нажмудінов Т.М. просить суд визнати продовженим до 12.06.2022 р. термін дії договору оренди № 4769-Н від 12.11.2010 р. індивідуально визначеного майна: нежитлові приміщення - кім. № 1-10, 1-11, 1012, 1-12а, 1-41, 1-42 на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку № 12 (інв. № 1032000250, літ- А-5, загальною площею 147-9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків вул. Цілиноградська, 32, балансоутримувач - Національний технічний інститут "Харківський політехнічний університет", зазначено наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 17 Закону про оренду, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Договір оренди № 4769-Н від 12.11.2019р. за строком закінчувався 12.08.2019р.
ФОП Нажмудінов Т.М. у жодному вигляді не отримував заперечень Регіонального управління стосовно продовження дії договору оренди. Доказів направлення саме цих заперечень на адресу відповідача МРВ ФДМУ до суду не надало. 
Незаперечення орендодавцем можливості продовження договірних відносин може мати прояв у «мовчазній згоді» і у такому випадку орендар в силу закону вправі розраховувати, що договір оренди вважається поновленим.
Таким чином, оскільки ФОП Нажмудінов Т.М. протягом місяця після припинення дії договору (до 12.09.2019 року) не отримував заяви Регіонального відділення з волевиявленням припинити дію договору оренди, матеріали справи не містять підтвердження факту повідомлення ФОП Нажмудінова Т.М. про намір Регіонального відділення припинити договір, Орендарем належим чином виконуються його обов`язки, використовуються приміщення та сплачуються кошти за оренду приміщень, відповідно до п. 3.6. договору № 4769-Н від 12.11.2010 року, рішення Господарського суду Харківської області підлягає скасуванню.
Дослідивши матеріали справи, викладені в апеляційній скарзі доводи апелянта, заслухавши у судовому засіданні апелянта і представника позивача за первісним позовом, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, відповідно до статті 269 Господарського процесуального кодексу України, якою передбачено, що суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, колегія суддів Східного апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.
Як встановлено місцевим господарським судом, 12.11.2010 р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Харківській області та фізичною особою-підприємцем Нажмудіновим Тажутдіном Магомедовичем було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності № 4769-Н (далі - Договір), відповідно до умов п.1.1. якого Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - нежитлові приміщення - кім. № 1-10, 1-11, 1-12, 1-12а, 1-41, 1-42 на 1-му поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку № 12 (інв. № 1032000250, літ. «А-5», загальною площею 147,9 кв.м, розміщене за адресою: м. Харків, вул. Цілиноградська, 32, що перебуває на балансі Національного технічного університету «Харківський політехнічний інститут» (ідентифікаційний номер 02071180).
Договір оренди № 4769-Н від 12.11.2010р. має строк 2 (два) роки та 11 (одинадцять) місяців та діяв до 12.10.2013р.
В подальшому, строк дії договору оренди № 4769-Н від 12.11.2010р. неодноразово подовжувався до 12.08.2019 р. включно.
Згідно прямої норми, встановленої ч. 2 ст. 17 Закону про оренду, у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Вказані положення кореспондують з п. 10.4 Договору.
Закінчення строку Договору оренди, на який його було укладено, в силу ч. 2 статті 26 Закону про оренду, ч. 2статті 291 ГК України, є підставою для його припинення.
Крім того, відповідно до п. 10.6 Договору оренди, чинність договору припиняється внаслідок закінчення строку, на який його було укладено
Разом з тим, відповідно до приписів ч. 4 ст. 284 ГК України та у ч.2 ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» від 10.04.1992 р. - у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Судом першої інстанції правильно встановлено та не заперечується учасниками справи, що ФОП Нажмудінов Т.М. продовжував користуватися майном та сплачувати орендну плату після закінчення строку оренди за спірним договором. 
Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях у позовній заяві зазначило, що надсилало апелянту заяву про закінчення дії договору, про заперечення проти продовження дії договору на новий строк та про витребування майна.
Проте апелянт стверджує, що він відповідної заяви не отримував у зв`язку з чим на визначених договором та законодавством підставах продовжував користуватися приміщеннями та сплачувати орендну плату.
При цьому судом першої інстанції залишено поза увагою та обставина, яка  та не заперечується і позивачем по справі, що в якості доказу направлення відповідачу заяви від  22.08.2019 р. №20-03-02-01115 про припинення дії договору, позивачем було надано поштову квитанцію про відправлення разом із списком згрупованих поштових відправлень рекомендованих листів.
Суд першої інстанції у своєму рішенні зазначив, що у даному випадку, принципово важливим є волевиявлення Орендодавця, оформлене заявою, відповідно до приписів ч. 2  ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» та підтверджене відповідною поштовою квитанцією про його направлення.
Проте, судова колегія вважає помилковим такі висновку суду першої інстанції, з огляду на таке.
Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.
Як зазначено в статті 174 Господарського кодексу України, господарські зобов`язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.
Згідно з частиною 1 статті 626 Цивільного кодексу України,   договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків.
Сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього   Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).
За змістом статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Згідно зі статтею 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.
Положеннями частини 1 статті 763 Цивільного кодексу України визначено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
На час виникнення спірних правовідносин нормативно-правовим актом, яким врегульовано організаційні відносини, пов`язані з передачею в оренду майна державних підприємств, установ та організацій, їх структурних підрозділів, та іншого окремого індивідуально визначеного майна, що перебуває в державній власності, а також майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна був Закон України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.1992 №2269-ХІІ.
У частині 1 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) термін договору оренди визначається за погодженням сторін.
За приписами частини 2 статті 291 Господарського кодексу України та частини 2 статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.
Статтею 764 Цивільного кодексу України передбачено, якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то, за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до частини 4 статті 284 Господарського кодексу України, строк договору оренди визначається за погодженням сторін. У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення строку дії договору він вважається продовженим на такий самий строк і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Згідно з частиною 2 статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Правовий аналіз наведених норм матеріального права свідчить про те, що після закінчення строку договору оренди він визнається в силу закону продовженим на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець, причому орендодавець має право відмовитися від договору, надіславши орендарю відповідну заяву протягом місяця після закінчення строку такого договору.
Разом з тим, у такого роду правовідносинах істотне значення має зміст такої заяви, оскільки вона обов`язково повинна бути спрямована на припинення або зміну умов договору оренди, та факт її отримання іншою стороною. Аналогічні правові висновки викладені у чисельних постановах Верховного Суду від 29.05.2018 у справі № 923/854/17, від 05.06.2018 у справі № 904/7825/17, від 12.06.2018 у справі № 910/15387/17, від 03.04.2019 у справі № 911/928/18 та від 30.01.2020 року по справі № 904/1207/19.
З огляду на правові висновки Верховного Суду, у даній справі має значення встановлення не лише факту направлення Орендодавцем на адресу Орендаря якогось листа, але й встановлення того факту, яким саме був зміст цього листа, тобто чи дійсно на адресу орендаря було направлене саме повідомлення про припинення договору.
Таким чином, надана позивачем поштова квитанція не є належним доказом направлення на адресу відповідача саме заяви про припинення договору, отже не може бути прийнята судом  як належний та допустимий доказ того, що заява про припинення спірного договору була позивачем у спірних правовідносинах здійснена.
Щодо, зустрічних вимог судова колегія не погоджується  з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Статтею 759 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов`язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).
Частиною ст.763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.
Статтею 764 Цивільного кодексу України визначено, що якщо наймач продовжує користуватися майном після закінчення строку договору найму, то за відсутності заперечень наймодавця протягом одного місяця, договір вважається поновленим на строк, який був раніше встановлений договором.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди припиняється, зокрема, у разі, закінчення строку, на який його було укладено.
Статтею 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», в редакції яка діяла на час виникнення спірних правовідносин, встановлено, що термін договору оренди визначається за погодженням сторін.
У разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. (ч.2  ст.17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»)
Як встановлено судом першої інстанції, пунктом 10.6. договору, чинність цього договору припиняється, крім іншого, внаслідок закінчення строку, на який його було укладено.
Відповідно до спірного договору, строк його дії встановлено до 12.08.2019 р. включно.
У разі припинення або розірвання цього договору майно протягом трьох робочих днів повертається орендарем користувачу (п. 10.9. договору).
У відповідності до п. 10.10. договору, майно вважається поверненим користувачу з моменту підписання орендарем та користувачем акта приймання-передавання.
З аналізу статей 759, 763 та 764 Цивільного кодексу України, частини другої статті 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він вважається продовженим в силу закону на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.
Для продовження дії договору оренди на підставі ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" необхідна наявність таких юридичних фактів: орендар продовжує користування орендованим майном; відсутнє письмове повідомлення однієї зі сторін договору про припинення або зміну умов договору.
Таким чином, для автоматичного продовження договору оренди державного та комунального майна передбачена особливість - відсутність заяви (повідомлення) однієї із сторін про припинення чи зміну умов договору протягом місяця після закінчення терміну його дії.
Крім того, істотне значення у даному випадку має зміст такого повідомлення, оскільки воно обов`язково повинно бути спрямоване на припинення або зміну умов договору оренди, а також факт направлення такого повідомлення в межах місячного строку після закінчення терміну дії договору.
Судом першої інстанції проігноровано той факт,  що позивач ФОП Нажмудінов Т.М. (відповідач за первинним позовом) у жодному вигляді не отримував заперечень Регіонального управління стосовно продовження дії договору оренди. 
Більше того, матеріали справи не містять доказів направлення позивачем на адресу відповідача саме повідомлення про припинення дії спірного договору та заперечення проти його продовження на новий строк. 
Незаперечення орендодавцем можливості продовження договірних відносин може мати прояв у «мовчазній згоді» і у такому випадку орендар в силу закону вправі розраховувати, що договір оренди вважається поновленим.
При цьому правомірні очікування позивача ФОП Нажмудінова Т.М. (відповідач за первинним позовом) є об`єктом правового захисту згідно статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та національного законодавства України.
Згідно з правовим висновком колегії суддів касаційної інстанції, викладеним в постанові Верховного Суду від 13.06.2018 у справі № 905/713/16 (абзац 64), неврахування судом переважного перед іншими особами права наймача, який належно виконує свої обов`язки за договором найму, не укладання договору найму на новий строк, свідчить про ігнорування національними судами практики Європейського суду з прав людини у розрізі захисту права власності та є підставою для констатації порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст.16 Цивільного кодексу України, кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Згідно з частиною 2 ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Перелік способів захисту, зазначений в частині 2 ст. 16 Цивільного кодексу України, не є вичерпним та суду надано право захистити цивільне право або інтерес особи іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках (частина 3 статті 16 Цивільного кодексу України).
Судова колегія погоджується з тим, що обраний ФОП Нажмудіновим Т.М. спосіб захисту направлений на припинення порушення суб`єктивних цивільних прав та усунення наслідків такого порушення, а також відповідає матеріально-правовим способам захисту права.
Так, відповідно до ч. 4 ст. 284 ГК України та у ч. 2 ст. 17 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" від 10.04.92 р. - у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором.
Надана позивачем поштова квитанція про направлення позивачем за первинним позовом листа не є належним доказом направлення на адресу відповідача саме листа від 22.08.2019 р. N 20-03-02-01115 про припинення дії договору, а відтак не може бути прийнята судом до уваги як належний та допустимий доказ того, що на адресу ФОП Нажмудінова Т.М. рекомендованим листом направлено саме заперечення щодо продовження договірних відносин.
Відповідно до статті 74 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх доводів і вимог.
Статтею 76 ГПК України встановлено, що належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до статті 77 ГПК України обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Враховуючи вищевикладене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що позовні вимоги РВФДМУ є необґрунтованими та в їх задоволенні слід відмовити, натомість зустрічні позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
Аналізуючи питання обсягу дослідження доводів сторін та їх відображення у судових рішеннях, питання вичерпності висновків суду, суд апеляційної  інстанції ґрунтується на висновках, що їх зробив Європейський суд з прав людини у справі "Проніна проти України" (Рішення ЄСПЛ від 18.07.2006). Зокрема, ЄСПЛ у своєму рішенні зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент.
Враховуючи вищевикладене, судова колегія приходить до висновку що позовні вимоги за зустрічним позовом ФОП Нажмудінова Т.М. є законними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи, та підлягають задоволенню.
Враховуючи викладені обставини в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази на підтвердження вимог та заперечень сторін, колегія суддів вважає зустрічні позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, первісні - незаконними та необґрунтованими, а рішення суду таким, що прийняте при неправильному застосуванні норм чинного законодавства, у зв`язку з чим апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду скасуванню.
Відповідно до пп. б), в) пункту 4 частини 1 статті 282 Господарського процесуального кодексу України, у постанові має бути зазначений новий розподіл судових витрат у разі скасування чи зміни рішення.
Керуючись ст. ст. 269,  270, ч.2 п.1 ст.  275,  п. 1, п. 2 ч. 1 ст.  277, ст.  282  Господарського процесуального кодексу України, Східний апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Клопотання представника Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області про заміну позивача за первісним позовом у справі №922/3947/20 задовольнити.
Здійснити заміну позивача за первісним позовом у справі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях (код ЄДРПОУ 43023403) на його правонаступника - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324).
Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича задовольнити.
Рішення господарського суду Харківської області від 12.05.2021 у справі №922/3947/20 скасувати.
Прийняти нове рішення, яким в первісному позові Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській, Донецькій та Луганській областях позові відмовити.
Зустрічний позов Фізичної особи-підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича задовольнити.
Визнати продовженим до 12.06.2022 термін дії договору оренди № 4769-Н від 12.11.2010 індивідуально визначеного майна: нежитлові приміщення - кім. № 1-10, 1-11, 1012, 1-12а, 1-41, 1-42 на першому поверсі 5-ти поверхової будівлі гуртожитку № 12 (інв. № 1032000250, літ- А-5, загальною площею 147-9 кв.м., що розташоване за адресою: м. Харків вул. Цілиноградська, 32, балансоутримувач - Національний технічний інститут "Харківський політехнічний університет". 
Стягнути з Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код ЄДРПОУ 44223324) на користь Фізичної особи - підприємця Нажмудінова Тажутдіна Магомедовича (Ідентифікаційний код НОМЕР_1 , дата народження: ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 ) 2270,00 грн. судового збору за подання зустрічного позову та 9811,74 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів з дня складення повного тексту до Верховного суду у порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України, через Східний апеляційний господарський суд або безпосередньо до Верховного Суду.

Повний текст постанови складено 11.10.2021.

Головуючий суддя                                                                    П.В. Тихий

Суддя                                                                                           О.І. Склярук  

Суддя                                                                                           О.І. Терещенко