КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

справа №758/34/21                                                                                               головуючий у І інстанції: Петров Д.В.
провадження 22-ц/824/13188/2021                                                                                          доповідач: Сліпченко О.І.

ПОСТАНОВА
Іменем України
19 жовтня 2021 року                                                                                   м. Київ
Київський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати в цивільних справах: головуючого судді Сліпченка О.І., Сушко Л.П., Гаращенка Д.Р.
за участю секретаря: Стеблиненко А.В.
 
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 22 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , третя особа: Служба у справах дітей та сім`ї Подільської районної в м. Києві державної адміністрації, про усунення перешкод у спілкуванні з дітьми та визначення порядку участі батька у вихованні та розвитку дітей.
Заслухавши доповідь судді апеляційного суду, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд,- 
ВСТАНОВИВ:
У січні 2021 року ОСОБА_1 звернувся з вищевказаним позовом, просив усунути перешкоди у спілкуванні з дітьми та визначити порядок участі батька у вихованні та розвитку дітей.
Представник позивача подав клопотання про призначення у справі судово-психологічної експертизи, яке обґрунтовано необхідністю визначення наявності негативного впливу батьків на розвиток та виховання дітей. 
Зауважував, що позбавлений самостійно здійснити дослідження та надати висновок експерта з даного, оскільки відповідачка ізолює дітей від огляду спеціалістом.
 
Ухвалою Подільського районного суду м.Києва від 22 червня 2021 року клопотання про призначення експертизи залишено без задоволення .
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, яку обґрунтовано тим, що місцевий суд допустився порушення норм матеріального та процесуального права.
Вказує, що відповідачка проігнорувала рекомендації комісії з питань захисту прав дитини, не надала можливості пройти дітям психологічне дослідження, не виявила бажання пройти медіацію.
Вважає, що для вирішення спору між сторонами необхідно здійснити вивчення психологічного стану дітей, адже на його  думку відповідачка здійснює вплив на них задля створення негативного образу батька в їх свідомості. 
У відзиві на апеляційну скаргу ОСОБА_2 вказує, що в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті, а тому необхідності в проведенні судово-психологічної експертизи не вбачає. 
 
У судовому засіданні ОСОБА_1 , ОСОБА_2 та їх представники підтримали свої позиції, інші належним чином повідомлені учасники справи не з`явились.  
У відповідності до вимог ст.ст. 130, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у їх відсутності.
 
Апеляційна скарга не підлягає до задоволення з таких підстав.
Згідно вимог ст. 263 ЦПК України, - судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Зазначеним вимогам закону оскаржуване судове рішення відповідає.
 
Відмовляючи в призначенні експертизи, суд першої інстанції виходив з того, що на даний час призначення експертизи є недоцільним та визначений предмет дослідження не стосується предмету спору.
Колегія суддів погоджується з таким висновком з огляду на наступне.
 
Відповідно до ч. 1 ст. 103 ЦПК України, для з`ясування обставин, що мають значення для справи, необхідні спеціальні знання у сфері іншій, ніж право, без яких встановити відповідні обставини неможливо, а сторонами не надано відповідні висновки експертів із цих саме питань, суд призначає експертизу у справі.
За умовами ч. 4 ст. 103 ЦПК України питання, з яких має бути проведена експертиза, що призначається судом, визначаються судом.
Відповідно до ч.2 ст. 104 ЦПК України, про призначення експертизи суд постановляє ухвалу, в якій зазначає підстави проведення експертизи, питання, з яких експерт має надати суду висновок, особу (осіб), якій доручено проведення експертизи, перелік матеріалів, що надаються для дослідження, та інші дані, які мають значення для проведення експертизи.
До основних засад (принципів) цивільного судочинства належить змагальність сторін, диспозитивність та пропорційність.
Згідно ст.12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, а суд, зберігаючи об`єктивність і неупередженість: 1) керує ходом судового процесу; 2) сприяє врегулюванню спору шляхом досягнення угоди між сторонами; 3) роз`яснює у випадку необхідності учасникам судового процесу їхні процесуальні права та обов`язки, наслідки вчинення або невчинення процесуальних дій; 4) сприяє учасникам судового процесу в реалізації ними прав, передбачених цим Кодексом; 5) запобігає зловживанню учасниками судового процесу їхніми правами та вживає заходів для виконання ними їхніх обов`язків.
Згідно ст.13 ЦПК України, яка регулює зміст диспозитивності, суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Суд має право збирати докази, що стосуються предмета спору, з власної ініціативи лише у випадках, коли це необхідно для захисту малолітніх чи неповнолітніх осіб або осіб, які визнані судом недієздатними чи дієздатність яких обмежена, а також в інших випадках, передбачених цим Кодексом.
 
Аналіз змісту вказаних норм дає підстави для висновку, що призначення судом експертизи має відбуватися за клопотанням заінтересованої особи та бути безпосередньо пов`язане із предметом спору. Тобто, експертиза як один із засобів доказування (ч.2 ст.76 ЦПК України), має встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Колегія суддів зауважує, що судова експертиза повинна призначатися лише для встановлення даних, які входять в предмет доказування у справі, при цьому вказане позивачем питання не входить до предмету доказування у справі, а саме щодо вирішення питання, щодо усунення перешкод у спілкуванні, за їх наявності та визначення порядку участі батька у вихованні дітей. 
Таким чином, вірними є висновки місцевого суду про відсутність необхідності призначення судово-психологічної експертизи.
 
Відповідно до ч.1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Враховуючи наведене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції повно дослідив і оцінив обставини справи, правильно визначив юридичну природу спірних правовідносин і закон, який їх регулює, та прийшов до обґрунтованого висновку.
Оскільки, висновки суду відповідають фактичним обставинам справи, а ухвалене судове рішення відповідає вимогам матеріального і процесуального права, то підстави для його скасування відсутні.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст.ст.367, 374, 375, 381, 382, 383, 384 ЦПК України, Київський апеляційний суд,-
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 залишити без задоволення.  
Ухвалу Подільського районного суду м.Києва від 22 червня 2021 року залишити                  без змін
 
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття та оскарженню в касаційному порядку не підлягає. 
Повний текст постанови складено «19» жовтня 2021 року.

Головуючий
 
Судді: