УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/7160/18 Головуючий у 1-й інст. Перекупка І. Г. 
Категорія 40 Доповідач Трояновська  Г. С. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 грудня 2021 року Житомирський апеляційний суд у складі:

головуючого - судді Трояновської Г.С.
суддів: Павицької Т.М., Миніч Т.І.
з участю секретаря судового засідання Ляшук М.В., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі цивільну справу № 295/7160/18 за позовом ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів та за позовом третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», співпозивач ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів
за апеляційною скаргою представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 на рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року та на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 липня 2021 року, ухвалених під головуванням судді Перекупки І.Г. в м. Житомирі,

в с т а н о в и в:

В червні 2018 р. ОСОБА_1 звернувся до суду із позовом, в якому просив:
1) визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними;
2) визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 .
В обґрунтування позову зазначав, що з 04.08.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_3 . 12.06.2007 р. було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно якого за спільні кошти подружжям було придбано житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 по АДРЕСА_2 з цільовим призначенням для обслуговування житлового будинку і господарських будівель. В подальшому позивачем та його дружиною за спільні кошти було проведено реконструкцію житлового будинку під мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, що свідчить про те, що створене нерухоме майно є спільною сумісною власністю подружжя. Вказане нерухоме майно було введено в експлуатацію, проте право власності на нього зареєстроване не було. 25.05.2018 р. із відомостей, розміщених на офіційному сайті ДП «СЕТАМ», позивачу стало відомо, що 24.05.2018 року відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого майна лот № 277750, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом № 334528 проведення електронних торгів та роздруківкою із сайту.
Позивач вважає, що електронні торги відбулися з порушенням вимог Закону України «Про виконавче провадження», Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України № 2831/5 від 129.09.2016 р. та всупереч нормам ст. ст. 60, 70, 73 Сімейного кодексу України. Посилається на те, що реалізована на торгах земельна ділянка кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 має цільове призначення - для обслуговування житлового будинку та господарських споруд, тоді як позивачем у 2008 р. було змінено її цільове призначення на землі комерційного використання, що підтверджується державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 від 02.03.2009 р.
У серпні 2018 року ОСОБА_3 було подано позов як третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, Державного підприємства «Сетам» Міністерства юстиції України, треті особи - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», ОСОБА_1 , в кінцевій редакції якого вона просила:
1) визнати електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними;
2) визнати недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 ;
3) визнати недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 02.11.2018 року, що затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області О. О. Невмержицьким з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельна ділянка 0,0924 га кадастровий номер 1810136300:10:032:0004, цільове призначення (використання) для комерційного використання за адресою: АДРЕСА_1 .
4) визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:510 від 10.06.2019 року щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47285494 від 10.06.2019 року про реєстрацію права власності на мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та запис про право власності 31936732 від 10.06.2019 року.
5) визнати недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:509 від 10.06.2019 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасувати рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47286864 від 10.06.2019 року про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та запис про право власності 31938025 від 10.06.2019 року.
В обґрунтування поданого позову ОСОБА_3 зазначила, що вона з 04.08.2001 р. перебуває у зареєстрованому шлюбі з ОСОБА_1 . 12.06.2007 р. було укладено нотаріально посвідчений договір купівлі- продажу житлового будинку та земельної ділянки, згідно якого ОСОБА_5 продала, а ОСОБА_1 купив житловий будинок та земельну ділянку площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 по АДРЕСА_2 . Незважаючи на те, що житловий будинок та земельну ділянку було оформлено на ім`я ОСОБА_1 , проте вказане майно є спільною сумісною власністю подружжя, оскільки придбано за період шлюбу та за спільні кошти подружжя. В подальшому нею та її чоловіком за спільні кошти було проведено реконструкцію житлового будинку під мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі, що свідчить про те, що створене нерухоме майно також є спільною сумісною власністю подружжя. ОСОБА_3 вказує, що 24.05.2018 р. відбулися прилюдні торги по реалізації арештованого майна, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , що підтверджується протоколом № 334528 проведення електронних торгів та роздруківкою із сайту. На вказаних торгах було реалізовано нерухоме майно, що є спільною сумісною власністю ОСОБА_3 та ОСОБА_1 , без отримання її згоди та без виділення частки боржника у вказаному майні. 
Рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними.
Визнано недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 задоволено.
Визнано мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
Визнано за ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частину мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Визнано за ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Знято арешт з Ѕ частини мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та виключено його з постанови про опис та арешту майна боржника від 20.03.2017 р.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
Додатковим рішенням Богунського районного суду м. Житомира від 23 липня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено.
Визнано електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв.м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися 24 травня 2018 р., недійсними.
Визнано недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 року виданий ДП «Сетам» за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 .
Позов третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 задоволено.
Визнано електронні торги за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 , які відбулися 24 травня 2018 року, недійсними.
Визнано недійсним протокол електронних торгів № 334528 від 24.05.2018 р. виданий ДП «Сетам» Міністерства юстиції України за результатами торгів за лотом № 277750 з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 02.11.2018 року, що затверджений начальником відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції в Житомирській області Невмержицьким О.О. з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95 кв. м. та земельна ділянка 0,0924 га кадастровий номер 1810136300:10:032:0004, цільове призначення (використання) для комерційного використання за адресою: АДРЕСА_1 .
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:510 від 10.06.2019 року щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47285494 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та запис про право власності 31936732 від 10.06.2019 р.
Визнано недійсним свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:509 від 10.06.2019 р. щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , скасовано рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47286864 від 10.06.2019 р. про реєстрацію права власності на земельну ділянку з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та запис про право власності 31938025 від 10.06.2019 р.
Вирішено питання розподілу судових витрат.
У поданій апеляційній скарзі, представник ОСОБА_2  - адвокат Касянчук С.В., посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року та на додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 липня 2021 року скасувати, ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначає, що суд першої інстанції вийшов за межі позовних вимог третьої особи ОСОБА_3 , що виразилося вирішенні позовних вимог, яких ОСОБА_3 не заявляла, як при постановленні основного, так і додаткового рішення.
Вказує, що зі змісту виконавчого листа від 26.01.2012 вбачається, що Голосіївським районним судом міста Києва 06 липня 2011 року розглянуто справу за позовом TOB «ОТП Факторинг» до ОСОБА_1 та ОСОБА_3 , та згідно резолютивної частини рішення суду вирішено стягнути солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь TOB «ОТП Факторинг» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 283, 58 дол. США, що еквівалентно 734 411,19 грн.
Виходячи з правовідносин, які склались у зв`язку з невиконанням кредитного договору, укладеного з TOB «ОТП Факторинг», виникло боргове зобов`язання, за яким подружжя - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виступили як солідарні боржники відносно кредитора - TOB «ОТП Факторинг».
Щодо відсутності згоди ОСОБА_3 під час продажу майна на прилюдних торгах зазначає, що відповідно до ЗУ «Про виконавче провадження» до обов`язків боржника в рамках виконавчого провадження віднесено, зокрема, подати державному виконавцю декларацію про доходи та майно боржника, зокрема про майно, яким він володіє спільно з іншими особами, що ОСОБА_1 зроблено не було.
Зазначає, що мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів не є об`єктом спільної сумісної власності подружжя ОСОБА_6 , оскільки державна реєстрація права власності на вказане новостворене нерухоме майно здійснена не була.
Вважає, що оскаржувані електронні торги відбулися з дотриманням законодавства, тому відсутні підстави для визнання їх недійсними.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ОСОБА_3 - адвокат Сіра А.В., просить апеляційну скаргу ОСОБА_2 щодо скасування рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання електронних торгів за лотом № 277750 недійсними та визнання недійсним протоколу електронних торгів від 24.05.2018 р. та скасування додаткового рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року по справі № 295/7160/18, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 , залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 року в частині задоволення позовних вимог ОСОБА_1 про визнання електронних торгів за лотом № 277750 недійсними та визнання недійсним протоколу електронних торгів від 24.05.2018 р. та додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року, яким задоволено позовні вимоги ОСОБА_3 в повному обсязі залишити без змін.
Вказує, що доводи апелянта про те, що судом першої інстанції було порушено норми процесуального права в частині постановлення додаткового рішення не відповідають дійсності та спростовуються матеріалами справи, оскільки при ухваленні рішення від 19 липня 2021 року судом не було вирішено усіх заявлених ОСОБА_3 позовних вимог.
Доводи апелянта про те, що позивач ОСОБА_1 та третя особа з самостійними вимогами на предмет спору - ОСОБА_3 є солідарними боржниками у виконавчому провадженні № 53488830 в межах якого було реалізоване спірне майно не відповідає дійсності, оскільки виконавче провадження за зверненням ТОВ «ОТП ФАКТОРИНГ Україна» щодо боржника ОСОБА_3 ніколи не відкривалося.
Вказує, що державний виконавець в межах виконавчого провадження № 353488830 перед тим, як звертати стягнення на об`єкт нерухомого майна: земельну ділянку кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, та мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасовою стоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 , зобов`язаний був з`ясувати питання чи не володіє боржник вказаним майном спільно із іншими особами.
Зважаючи на те, що мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасовою стоянкою, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 побудована на земельній ділянці кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, яка є спільною сумісною власністю подружжя, що підтверджується матеріалами справи та побудована за час перебування ОСОБА_1 та ОСОБА_3 в зареєстрованому шлюбі та за спільні кошти та має 100% готовності до використання, введена в експлуатацію, остання є майном, що належить на праві спільної сумісної власності подружжя, незважаючи на те, що дозвільні документи видані на ім`я ОСОБА_1 .
Щодо набуття ОСОБА_2 статусу добросовісного набувача зазначає, що визнання недійсними електронних торгів з реалізації майна, виключає можливість визнання останнього добросовісним набувачем.
У відзиві на апеляційну скаргу голова ліквідаційної комісії Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Валентин Залізнюк просить рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19.07.2021 року та додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23.07.2021 року скасувати та ухвалити нове рішення яким у задоволенні основного та зустрічного позову відмовити. Посилаючись на правові позиції, викладені в постановах Верховного Суду від 06 березня 2019 року у справі №317/3272/16-ц, від 22 жовтня 2018 року у справі № 654/1528/17 вказав, що не допускаються дії особи, що вчиняються з наміром завдати шкоди іншій особі, а також зловживання правом в інших формах. Дії учасників цивільних правовідносин мають бути добросовісними. Поділ спільного майна подружжя не може використовуватись учасниками цивільного обороту для уникнення сплати боргу боржником або виконання рішення суду про стягнення боргу. Боржник, проти якого ухвалено рішення про стягнення боргу та накладено арешт на його майно та його дружина, які здійснюють поділ майна діють очевидно недобросовісно та зловживають правами стосовно кредитора.
В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_2 адвокат Касянчук С.В. просить апеляційні скарги задовольнити, рішення Богунського районного суду від 19.07.2021 та додаткове рішення цього ж суду від 23.07.2021 скасувати ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні позову, надав пояснення аналогічні викладеному в апеляційній скарзі.
В суді апеляційної інстанції представник ОСОБА_1 адвокат Ващук Ю.С., представник  ОСОБА_3 адвокат Сіра А.В. проти доводів апеляційних скарг заперечили, надали пояснення аналогічні викладеному у відзиві на апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сірої А.В.
Представник державної виконавчої служби Сладь Т.П. проти апеляційної скарги заперечила, просила оскаржувані рішення скасувати, ухвалити нове судове рішення про відмову в задоволенні  позову  ОСОБА_1  та третьої особи    ОСОБА_3 . Пояснила, що прилюдні торги проведені з дотриманням чинного законодавства, спрямовані на виконання рішення суду, стягувачем за яким є ТОВ «ОТП Факторинг Україна», а солідарними боржниками - ОСОБА_1 та ОСОБА_3 . 
Інші учасники процесу до апеляційного суду не з`явились, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені належним чином, що не перешкоджає розгляду справи у їх відсутність (ч.2 ст. 372 ЦПК України). 
Перевіривши законність та обґрунтованість рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року та додаткового рішення цього ж суду від 23 липня 2021 року в межах, визначених статтею 367 ЦПК України, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає до задоволення з таких підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що ОСОБА_1 та ОСОБА_3 з 04.08.2001 р по теперішній час перебувають у зареєстрованому шлюбі (т. 1 а. с. 6).
19.06.2007 р. між ОСОБА_5 та ОСОБА_1 було укладено договір купівлі-продажу житлового будинку та земельної ділянки реєстраційний номер, згідно п. 1.1. якого ОСОБА_5 передала у власність - продала, а ОСОБА_1 прийняв у власність - купив житловий будинок та земельну ділянку 0,0924 га по АДРЕСА_2 . Земельна ділянка кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 відчужується без зміни цільового призначення - для обслуговування житлового будинку і господарських будівель5315 (т. 1 а. с. 7-16).
Пунктом 5.5. вказаного договору передбачено, що Покупець довів до відома Покупця, а Покупець взяв до уваги, що дружиною покупця надано нотаріально засвідчену згоду на купівлі вищевказаного нерухомого майна.
Рішенням Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2011 року в цивільній справі № 2-3258/11 стягнуто солідарно з  ОСОБА_1 та  ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 283, 58 доларів США, що еквівалентно 734  411,19 грн за офіційним курсом НБУ на дату винесення рішення. 
На виконання зазначеного рішення суду 26 січня 2012 року Голосіївським районним судом м. Києва видано виконавчий лист, в якому зазначено боржником ОСОБА_1 (т. 1 а.с.86).
В акті державного виконавця Корольовського ВДВС від 23.09.2016 зазначено про стягнення боргу з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 (солідарно) на користь ТОВ «ОТП Факторинг Україна» в сумі 734 411,19 грн. та встановлено, що боржник та належне йому майно знаходиться на території Богунського ВДВС ( т.1 а.с.87).
Постановою державного виконавця Ткачук Л.В. Богунського ВДВС м. Житомира від 07 жовтня 2016 року відкрито виконавче провадження ВП № 52589893 на примусове виконання судового рішення Голосіївського районного суду м. Києва в цивільній справі № 2-3258/11 про стягнення солідарно з ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 283, 58 доларів США, що еквівалентно 734 411,19 грн., боржником зазначено ОСОБА_1 , стягувачем -ТОВ «ОТП Факторинг Україна» (т. 1 а.с.85). 
Зазначене виконавче провадження об`єднано у зведене виконавче провадження № 53488830 з примусового виконання 8 виконавчих документів про стягнення з ОСОБА_1 на користь юридичних осіб та держави грошових коштів.
При примусовому виконанні зведеного виконавчого провадження № 53488830, державним виконавцем вживалися заходи примусового виконання рішень, зокрема, рахунки боржника арештовано, транспортний засіб належний ОСОБА_1 оголошено в розшук, на нерухоме майно належне боржнику на праві власності звернено стягнення, а саме: проводився опис, оцінка та реалізація майна боржника, зокрема будинків за адресами: АДРЕСА_3 та АДРЕСА_4 , а також приміщення 1-1 будівлі плиточного цеху за адресою: АДРЕСА_5 . За результатами електронні торги не відбулися в зв`язку з чим нереалізоване майно відповідно до ст. 62 Закону запропоноване стягувачам в рахунок погашення боргу.
Згідно інформаційної довідки з державного реєстру речових права на нерухоме майно було встановлено, що за боржником ОСОБА_1 зареєстровано житловий будинок за адресою: АДРЕСА_2 . 
При виїзді за даною адресою, державними виконавцями було встановлено, що будинок відсутній, а на його місці знаходиться СТО та автомийка, яка зі слів працівників, належить ОСОБА_1 
20.03.2017 р. в межах виконавчого провадження № 53488830 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. було винесено постанову про опис та арешт майна боржника, а саме: земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_2 та автомийки, розташованої на даній земельній ділянці(т.1 а.с.45)
13.07.2017 р. на адресу відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області від управління державної архітектурно-будівельної інспекції у Житомирській області надійшов лист в якому зазначалося, що замовником ОСОБА_1 зареєстровано декларацію про початок виконання будівельних робіт за реєстраційним номером ЖТ08211077826 від 15.11.2011 р. на об`єкт «Будівництво мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів по АДРЕСА_2 » та декларацію про готовність об`єкта до експлуатації № ЖТ 14211094345 від 06.12.2011 р. на об`єкт «Будівництво мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів по АДРЕСА_2 » та додано копії відповідних документів (т.1 а.с.60-66).
Також в матеріалах виконавчого провадження знаходиться копія державного акту на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 від 2 березня 2009 року, виданого ОСОБА_1 про те, що йому на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0924 га за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 з цільовим призначенням для комерційного використання (т.1 а.с.67-68).
05.09.2017 р. старшим державний виконавцем Голубович Н.П. до Богунського районного суду м. Житомира було подано подання в порядку ст. 337 ЦПК України про звернення стягнення на майно боржника право власності на яке не зареєстровано у встановленому законом порядку.
31.01.2018 р. Богунським районним судом м. Житомира було постановлено ухвалу, якою було звернуто стягнення на нерухоме майно боржника ОСОБА_1 право власності на яке не зареєстровано в установленому законом порядку, а саме: об`єкт - «мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів» по вул. Святослава Йоана Павла ІІ в м. Житомирі (т. 1 а. с. 69-70).
Згідно звіту з незалежної оцінки майна № 180330-П від 20.04.2018 р., виконаного ФОП ОСОБА_7 , ринкова вартість об`єкту оцінки мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельна ділянки станом на 20.04.2018 становить 634 492,00 грн, з яких: вартість мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв.м. ( АДРЕСА_2 ), становить 390075,00 грн без урахування ПДВ; вартість земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 ( АДРЕСА_2 становить 244417,00 грн без урахування ПДВ. Зі змісту звіту з незалежної оцінки майна вбачається, що проводилася оцінка земельної ділянки, яка має призначення - землі для комерційного використання (т. 1 а. с. 71-75).
25.04.2018 р. боржника повідомлено про результати визначення вартості майна та 25.04.2018 подано заявку до ДП «СЕТАМ» на реалізацію арештованого майна, а саме: мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 (т. 1 а. с. 76-77).
24.05.2018 р. відбулися електронні торги, оформлені протоколом проведення електронних торгів № 334528 ДП «СЕТАМ», на яких було реалізовано майно - мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м. та земельної ділянки, загальною площею 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 за ціною 634 492,00 грн, переможцем торгів став учасник № 4 ОСОБА_2 (т. 1 а. с. 82-83).
26.10.2018 р. головним державним виконавцем виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. на підставі протоколу № 334528 проведення електронних торгів від 24.05.2018 р. лот № 334528 ДП «СЕТАМ» складено акт про проведення електронних торгів, у якому зазначено характеристику реалізованого описаного та арештованого майна: мийка легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчих товарів та тимчасової стоянки автомобілів, загальною площею 95,00 кв. м. та земельна ділянка 0,0924 га, кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 за адресою: АДРЕСА_1 . Правовстановлюючі документи, що підтверджують право власності боржника на майно - державний акт на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 від 02.03. 2009 року, ухвала Богунського районного суду м. Житомира від 31.01.2018 (т.1 а.с.208).
02.11.2018 р. постановою начальника відділу виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Невмержицького О.О., акт державного виконавця про проведення електронних торгів від 26.10.2018 р. скасовано та зобов`язано державного виконавця винести новий акт про проведення електронних торгів з урахуванням недоліків зазначених переможцем електронних торгів від 02.11.2018 р.
02.11.2018 р. головним державним виконавцем виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. на підставі протоколу № 334528 проведення електронних торгів від 24.05.2018 р. лот № 334528 ДП «СЕТАМ» складено акт про проведені електронні торги, де вказано, що цільове призначення (використання) земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 для комерційного використання(т.1 а.с.230).
10.06.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:510 від 10.06.2019 року щодо мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 та прийнято рішення про державну реєстрацію речових прав та їх обтяжень індексний номер: 47285494 від 10.06.2019 року про реєстрацію права власності на мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (запис про право власності 31936732 від 10.06.2019 року) (т. 2 а. с. 95).
10.06.2020 р. приватним нотаріусом Житомирського міського нотаріального округу Горай О.С. на ім`я ОСОБА_2 видано свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів серія та номер:509 від 10.06.2019 року щодо земельної ділянки з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 площею 0,0924 га, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 (т. 2 а. с. 96).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що підставою для визнання електронних торгів, проведених ДП «Сетам» 24.05.2018 р. з реалізації мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів загальною площею 95,0 кв. м та земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_1 , недійсними відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України є недодержання державним виконавцем під час організації та проведення прилюдних торгів норм Закону України «Про виконавче провадження» та Порядку реалізації арештованого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 29 вересня 2016 р. № 2831/5, у результаті яких відбулось відчуження всього спірного нерухомого майна, зокрема, частки, яка належить третій особі, яка заявляє самостійні вимоги щодо предмету спору ОСОБА_3 , чим порушені її права.
Колегія суддів не повністю погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на таке.
Згідно ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню. Порядок звернення стягнення на майно боржника визначений розділом VII цього Закону.
Частиною 5 ст. 48 ЗУ «Про виконавче провадження» встановлено, що у разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення невідкладно звертається також на належне боржнику інше майно, крім майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Згідно ч. 1 ст. 50 ЗУ «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на об`єкти нерухомого майна здійснюється у разі відсутності в боржника достатніх коштів чи рухомого майна.
Частиною 4 вищезазначеної норми визначено, що після документального підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна виконавець накладає на нього арешт та вносить відомості про такий арешт до відповідного реєстру у встановленому законодавством порядку.
З аналізу змісту вищезазначеної норми випливає обов`язок і виконавця одержати документальне підтвердження належності боржнику на праві власності об`єкта нерухомого майна (встановлення титульного власника). При цьому виконавець не виступає суб`єктом, за чиєю ініціативою встановлюється правовий режим такої власності.
Поняття, зміст права власності та його здійснення закріплено у статтях 316, 317, 319 ЦК України, аналіз яких свідчить, що право власності має абсолютний характер, його зміст становлять правомочності власника з володіння, користування і розпорядження належним йому майном. 
Забезпечуючи всім власникам рівні умови здійснення своїх прав, держава гарантує власнику захист від порушень його права власності з боку будь-яких осіб.
За загальним правилом власник самостійно користується, володіє та розпоряджається своїм майном.
Володіння та розпорядження об`єктом спільної власності (часткової чи сумісної) має свої особливості.
Відповідно до частини першої статті 355 ЦК України майно, що є у власності двох або більше осіб (співвласників), належить їм на праві спільної власності (спільне майно).
У статті 60 СК України закріплено, що майно, набуте подружжям за час шлюбу, належить дружині та чоловікові на праві спільної сумісної власності незалежно від того, що один з них не мав з поважної причини (навчання, ведення домашнього господарства, догляд за дітьми, хвороба тощо) самостійного заробітку (доходу). Вважається, що кожна річ, набута за час шлюбу, крім речей індивідуального користування, є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя. Таке ж положення містить і стаття 368 ЦК України.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 21 листопада 2018 року у справі № 372/504/17 підтверджено презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
Відповідно до статті 65 СК України дружина, чоловік розпоряджаються майном, що є об`єктом права спільної сумісної власності подружжя, за взаємною згодою. При укладенні договорів одним із подружжя вважається, що він діє за згодою другого з подружжя. Дружина, чоловік має право на звернення до суду з позовом про визнання договору недійсним як такого, що укладений другим із подружжя без її, його згоди, якщо цей договір виходить за межі дрібного побутового. Для укладення одним із подружжя договорів, які потребують нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, а також договорів стосовно цінного майна, згода другого з подружжя має бути подана письмово. Згода на укладення договору, який потребує нотаріального посвідчення і (або) державної реєстрації, має бути нотаріально засвідчена. Договір, укладений одним із подружжя в інтересах сім`ї, створює обов`язки для другого з подружжя, якщо майно, одержане за договором, використане в інтересах сім`ї.
Так, частиною 1 статті 356 ЦК України передбачено, що власність двох чи більше осіб із визначенням часток кожного з них у праві власності є спільною частковою власністю.
З урахуванням наведеного, правовий режим спільної власності може передбачати визначення часток кожного із співвласників у праві спільної власності (спільна часткова) або відсутність такого визначення у праві спільної власності (спільна сумісна). Згідно з наведеним критерієм спільна власність поділяється на спільну часткову і спільну сумісну.
Розмір часток у праві спільної часткової власності вважається рівним. При цьому, якщо розмір часток у праві спільної часткової власності не встановлений за домовленістю співвласників або законом, він визначається з урахуванням вкладу кожного з співвласників у придбання (виготовлення, спорудження) майна.
За змістом статті 361 ЦК України співвласник має право самостійно розпорядитися своєю часткою у праві спільної часткової власності.
Відповідно до положень частини другої статі 366 ЦК України кредитор має право вимагати продажу боржником своєї частки у праві спільної часткової власності з направленням суми виторгу на погашення боргу. У разі відмови боржника від продажу своєї частки у праві спільної часткової власності або відмови інших співвласників від придбання частки боржника кредитор має право вимагати продажу цієї частки з публічних торгів або переведення на нього прав та обов`язків співвласника-боржника, з проведенням відповідного перерахунку.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 15 січня 2020 року у справі № 367/6231/16-ц сформульовано висновок про те, що частка у праві спільної часткової власності є самостійним об`єктом цивільних прав, яка може бути об`єктом продажу з публічних (електронних) торгів, передачі стягувачу в рахунок погашення боргу, без її виділу в натурі з об`єкта нерухомого майна; у разі виявлення державним виконавцем майна, яким боржник володіє спільно з іншими особами, і частка боржника у якому не визначена, для звернення стягнення на частку боржника державний виконавець звертається до суду з поданням про визначення частки боржника у такому майні.
Частиною першою статті 15 ЦК України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
З урахуванням цих норм правом на звернення до суду за захистом наділена особа в разі порушення, невизнання або оспорювання саме її прав, свобод чи інтересів, а також у разі звернення до суду органів і осіб, уповноважених захищати права, свободи та інтереси інших осіб або державні та суспільні інтереси. Суд повинен установити, чи були порушені, невизнані або оспорені права, свободи чи інтереси цих осіб, і залежно від установленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову в їх задоволенні.
Згідно із частиною другою статті 16, частиною першою статті 215 ЦК України одним зі способів захисту порушеного права є визнання недійсним правочину, укладеного з недодержанням стороною (сторонами) вимог, установлених частинами першою-третьою, п`ятою, шостою статті 203 цього Кодексу, зокрема у зв`язку з невідповідністю змісту правочину цьому Кодексу та іншим актам цивільного законодавства.
Виходячи з аналізу правової природи процедури реалізації майна на прилюдних торгах, яка полягає в продажу майна, тобто в забезпеченні переходу права власності на майно боржника, на яке звернуто стягнення, до покупця - учасника прилюдних торгів, та ураховуючи особливості, передбачені законодавством щодо проведення прилюдних торгів, складання за результатами їх проведення акта проведення прилюдних торгів є оформленням договірних відносин купівлі-продажу майна на публічних торгах, тобто такий акт є правочином.
Наведене узгоджується з нормами частини четвертої статті 656 ЦК України, за якою до договору купівлі-продажу на біржах, аукціонах (публічних торгах) застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено законом про ці види договорів купівлі-продажу або не випливає з їхньої суті.
Таким чином, правова природа продажу майна з публічних торгів дає підстави для можливості визнання торгів недійсними за правилами визнання недійсними правочинів, зокрема на підставі норм цивільного законодавства (статей 203, 215 ЦК України) про недійсність правочину як такого, що не відповідає вимогам закону, у разі невиконання вимог щодо процедури, порядку проведення торгів.
У постанові Верховного Суду України від 06 квітня 2016 року у справі № 3-242гс16 викладено правовий висновок, що при вирішенні спору про визнання електронних торгів недійсними судам необхідно встановити, чи мало місце порушення вимог законодавства при проведенні електронних торгів; чи вплинули ці порушення на результати електронних торгів; чи мало місце порушення прав і законних інтересів позивачів, які оспорюють результати електронних торгів.
У постанові Верховного Суду України від 29 листопада 2017 року у справі № 668/5633/14-ц викладено правовий висновок, що головною умовою, яку повинні встановити суди, є наявність порушень, що могли вплинути на результат торгів, а тому, окрім наявності порушення положень закону при проведенні прилюдних торгів, повинні бути й порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює, способом захисту яких є визнання прилюдних торгів недійсними.
Тобто для визнання судом електронних торгів недійсними необхідним є: наявність підстав для визнання прилюдних торгів недійсними (порушення правил проведення електронних торгів); встановлення, чи порушується (не визнається або оспорюється) суб`єктивне цивільне право або інтерес особи, яка звернулася до суду. Отже, проведення прилюдних торгів з порушенням є підставою для визнання цих торгів недійсними лише за умови порушення прав і законних інтересів особи, яка їх оспорює.
Звертаючись до суду із позовом про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів, ОСОБА_3 стверджувала, що за результатами примусової реалізації нерухомого майна порушено її право власності на частку у такому майні, оскільки майно набуте за час перебування в шлюбі з ОСОБА_1 , а отже, належало їм на праві спільної сумісної власності, згоди на відчуження майна вона не давала, державний виконавець, всупереч вимог Закону України «Про виконавче провадження» не здійснив заходи щодо з`ясування належності майна боржнику.
З аналогічних підстав заявлено і позов ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів.
       Вирішуючи спір, суд першої інстанції виходив з того, що державний виконавець перед вирішенням питання про звернення стягнення на нерухоме майно боржника повинен з`ясовувати питання, чи не володіє він даним нерухомим майном спільно з іншими особами та чи мають право на користування даним майном інші особи, чи не перебуває дане майно під обтяженням, після чого вирішувати питання про визначення частки майна боржника у майні, яким він володіє спільно з іншими особами. Однак вказане питання державним виконавцем при передачі спірного майна на реалізацію в повній мірі з`ясовано не було, оскільки державний виконавець лише, отримавши документи щодо введення мийки легкових автомобілів в експлуатацію, яка була подана ОСОБА_1 , зробив висновки, що вказане майно є особистою власністю боржника, і при цьому не з`ясував його сімейний стан та не встановив, чи не придбано майно в період шлюбу, та чи мають інші особи право на користування нерухомим майном.
       Колегія суддів виходить з того, що в судовому засіданні не спростовано  презумпцію спільності права власності подружжя на майно, яке набуте ними в період шлюбу.
       Разом з тим, у ОСОБА_1 та ОСОБА_3 виник солідарний обов`язок із виконання рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2011 року в цивільній справі № 2-3258/11 про стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ОТП Факторинг Україна» суму заборгованості за кредитним договором в розмірі 92 283, 58 доларів США, що еквівалентно 734 411,19 грн.
Таким чином, для реалізації майна солідарних боржників, у виконавця була відсутня потреба для визначення частки кожного із боржників у майні, яке належить їм на праві спільної сумісної власності, та яке передається на торги.
З урахуванням наведеного, апеляційний суд вважає, що позовні вимоги ОСОБА_1 та ОСОБА_3 є безпідставними.
       До того ж ОСОБА_3 не уповноважувала свого чоловіка на представництво своїх інтересів щодо визначення державним виконавцем належної їй частки майна.
Заперечення на апеляційну скаргу представника третьої особи ОСОБА_3 адвоката Сірої А.В. з посиланням на постанову Верховного Суду від 01 квітня 2020 року у справі № 462/518/18 не можуть бути враховані.
Так, у зазначеній постанові сформульовано висновок про те, що оскільки спільна квартира є спільною сумісною власністю подружжя, тому відчуження належної позивачу частки у квартирі на електронних торгах без її згоди є порушенням прав позивача як співвласника вказаного майна.
Колегія суддів зазначає, що подібність правовідносин означає, зокрема, тотожність об`єкта та предмета правового регулювання, а також умов застосування правових норм. Зміст правовідносин з метою з`ясування їх подібності в різних рішеннях визначається обставинами кожної конкретної справи.
При цьому, під судовими рішеннями у справах зі спорів, що виникли з подібних правовідносин, необхідно розуміти, зокрема, такі, де аналогічними є предмет спору, підстави позову, зміст позовних вимог та встановлені фактичні обставини, а також має місце однакове матеріально-правове регулювання спірних відносин. З`ясування подібності правовідносин у рішеннях суду (судів) визначається з урахуванням обставин кожної конкретної справи.
Встановлено, що постанові Верховного Суду у справі № 462/518/18 позивач не мала солідарного обов`язку по виконанню судового рішення на відміну від оскаржуваного судового рішення.
Заперечення стосовно того, що ОСОБА_3 не має статусу солідарного боржника по виконавчому провадженню №353488830, в межах якого було реалізовано спільне сумісне майно подружжя, не спростовує судового рішення Голосіївського районного суду м. Києва від 06 липня 2011 року про солідарний обов`язок відповідачів.
Посилання сторони позивача та третьої особи стосовно того, що державним виконавцем неправильно було зазначено цільове використання земельної ділянки є безпідставними та спростовуються матеріалами справи. 
Так, Державним актом на право власності на земельну ділянку серія ЯЕ № 769566 від 2 березня 2009 року підтверджується, що ОСОБА_1 на праві власності належить земельна ділянка площею 0,0924 га за адресою: АДРЕСА_2 з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004 з цільовим призначенням для комерційного використання.
Згідно звіту з незалежної оцінки майна № 180330-П від 20.04.2018 р., виконаного ФОП ОСОБА_7 , вбачається, що проводилася оцінка земельної ділянки, яка має призначення - землі для комерційного використання. 
02.11.2018 р. головним державним виконавцем виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області Голубович Н.П. складено акт про проведені електронні торги, де вказано, що цільове призначення (використання) земельної ділянки кадастровий номер 1810136300:10:032:0004 для комерційного використання.
Зазначення у попередньому акті державного виконавця про проведення електронних торгів від 26.10.2018 р. лише кадастрового номера земельної ділянки (без зазначення її цільового призначення),  який було скасовано постановою начальника відділу виділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області з цих підстав не свідчить про те, що державним виконавцем було зазначено інше цільове призначення земельної ділянки чи проведено оцінку земельної ділянки за іншим видом її використання. До того ж державною виконавчою службою самостійно було усунуто зазначений недолік.
Разом із тим порушення, допущені державним виконавцем при здійсненні своїх повноважень, передбачених Законом, до призначення прилюдних торгів, у тому числі щодо відкриття виконавчого провадження, накладення арешту на майно, визначення вартості чи оцінки майна тощо (статті 18, 24-27, 32, 33, 55, 57 цього Закону), підлягають оскарженню в порядку, передбаченому цим Законом (зокрема, частиною сьомою статті 24, частиною четвертою статті 26, частиною третьою статті 32, частиною третьою статті 36, частиною другою статті 57, статей 55, 85 цього Закону).
Стосовно доводів сторони третьої особи в частині визнання недійсними свідоцтв про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів від 10 червня 2019 року та реєстрацію права власності його за ОСОБА_2 на підставі протоколу про проведення електронних торгів №334528 від 14 травня 2018 року в період дії ухвали суду про забезпечення позову від 29.10.2018, то вони не можуть бути підставою для задоволення позову в цій частині, оскільки не встановлено, що заявлялись вимоги про визнання незаконними дій нотаріуса відносно видачі свідоцтв про придбання ОСОБА_2 нерухомого майна з електронних торгів та проведення державної реєстрації права власності, де б нотаріус був учасником судового розгляду.
Вирішуючи спір, суд першої інстанції припустився порушень цивільно-процесуального законодавства.
Так, відповідно до положень ч.1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В порушення наведених норм процесуального закону суд першої інстанції розглянув вимоги, які позивачами не заявлялись та вирішив:
визнати мийку легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів та земельну ділянку площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 спільною сумісною власністю подружжя ОСОБА_3 та ОСОБА_1 .
визнати за ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частину мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки автомобілів, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
вВизнати за ОСОБА_3 , право власності на Ѕ частину земельної ділянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 .
Зняти арешт з Ѕ частини мийки легкових автомобілів з відділом торгівлі непродовольчими товарами та тимчасової стоянки площею 0,0924 га з кадастровим номером 1810136300:10:032:0004, що знаходяться за адресою: АДРЕСА_2 та виключити його з постанови про опис та арешту майна боржника від 20.03.2017 р.
Натомість, суд не вирішив вимог, які ставились ОСОБА_3 у своєму позові та які досліджувались у судовому засіданні, а тому за заявою представника ОСОБА_3 адвоката Сірої А.В. ухвалив додаткове рішення, що узгоджується з положеннями ст. 270 ЦПК України. 
Зміст ч.1 та ч.2 ст. 270 ЦПК України вказує, що головне значення додаткового рішення полягає у забезпеченні повного та всебічного розгляду справи шляхом процесуального виправлення недоліків, допущених судом внаслідок неналежного виконання вимог ч.1 ст. 264 ЦПК України.
Проте, ухвалюючи додаткове рішення, суд першої інстанції помилково розтлумачив завдання додаткового рішення та, по суті, повторно ухвалив рішення як за уже вирішеними вимогами, зокрема, за позовом ОСОБА_1 , так і за вимогами третьої особи ОСОБА_3 , вилучивши із резолютивної частини рішення вказівку на задоволення тих вимог, які третьою особою не заявлялись.
З огляду на зазначене та наведені вище мотиви рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року та додаткове рішення цього ж суду від 23 липня 2021 року підлягає скасуванню з ухваленням нового судового рішення про відмову в задоволенні позову ОСОБА_1 та третьої особи ОСОБА_3 .
Оскільки в позові як ОСОБА_1 так і ОСОБА_3 відмовлено, то відсутні підстави для стягнення на їх користь судових витрат (ч.1,2 ст.141 ЦПК України).

Керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381-384, 389-391 ЦПК України, суд

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу представника ОСОБА_2 - ОСОБА_4 задовольнити.
Рішення Богунського районного суду м. Житомира від 19 липня 2021 року та додаткове рішення Богунського районного суду м. Житомира від 23 липня 2021 року скасувати.
Ухвалити нове судове рішення.
У задоволенні позову  ОСОБА_1 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», третя особа з самостійними вимогами - ОСОБА_3 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів - відмовити.
У задоволенні позову третьої особи із самостійними вимогами ОСОБА_3 до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного територіального управління юстиції у Житомирській області, ДП «Сетам», ОСОБА_2 , третя особа без самостійних вимог - ТОВ «ОТП Факторинг Україна», співпозивач ОСОБА_1 про визнання недійсними електронних торгів, протоколу проведення торгів, акту державного виконавця про проведення торгів - відмовити.
Стягнути із ОСОБА_1 та ОСОБА_3 на користь ОСОБА_2 7563 грн. 00 коп. судового збору, тобто по 3781 грн. 50 коп. з кожного.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.
Повний текст постанови складено 06.12.2021.

Головуючий Судді