УХВАЛА
12 жовтня 2021 року
м. Київ
справа №  1-20/2005
провадження № 13-185зво21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача   ОСОБА_1 ,  
суддів ОСОБА_2 ,  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 , ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 ,  ОСОБА_10 ,  ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 ,  ОСОБА_14 
розглянула заяву засудженого ОСОБА_15  про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК) вироку Апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2005 року та ухвали Верховного Суду України від 21 червня 2005 року і
встановила:
Як убачається з наявних у Верховному Суді даних, вироком Апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2005 року, залишеним без зміни 21 червня 2005 року Верховним Судом України, ОСОБА_15 було засуджено за ч. 1 ст. 115, ч. 1 ст. 15 та п. 1 ч. 2 ст. 115, п. 13 ч. 2 ст. 115 Кримінального кодексу України (далі – КК) до покарання у виді довічного позбавлення волі. 
Посилаючись на рішення Конституційного Суду України від 16 вересня 2021 року № 6-р(ІІ)/2021, яким було визнано такими, що не відповідають Основному Закону України, окремі положення статей 81, 82 КК, засуджений ОСОБА_15 звернувся до  Верховного Суду з питанням перегляду за виключними обставинами зазначених вироку й ухвали. На думку автора звернення, висновки органу конституційної юрисдикції свідчать про незаконність довічного позбавлення волі, а тому є підстава для заміни призначеного заходу примусу на позбавлення волі в межах відбутого строку і звільнення його з ув?язнення.
Велика Палата Верховного Суду (далі – Велика Палата), перевіривши  підстави  для відкриття провадження за заявою,  виходить з такого.
За змістом п. 1 ч. 3 ст. 459 КПК установлення неконституційності закону, іншого правового акта чи їх окремого положення є виключною обставиною за умови застосування судом відповідних норм при вирішенні конкретної справи. 
Конституційний Суд України рішенням свого Другого сенату від 16 вересня 2021  року № 6-р(ІІ)/2021 визнав такими, що не відповідають Основному Закону України, положення ч. 1 ст. 81, ч. 1 ст. 82 КК через неможливість їх застосування до осіб, засуджених до довічного позбавлення волі. Верховну Раду України було зобов`язано невідкладно привести вказані статті КК у відповідність до Конституції України, законодавчо унормувати порядок заміни довічного позбавлення волі більш м`яким покаранням або умовно-дострокового звільнення.
Отже, виконання приписів Конституційного Суду України, відображених у рішенні, на яке посилається засуджений, насамперед повинно бути здійснено шляхом унесення Верховною Радою України змін до норм права, котрі регулюють звільнення від відбування покарання та заміну його невідбутої частини більш м`яким, з метою поширення їх дії на такий вид заходу примусу, як довічне позбавлення волі. 
Удосконалення нормативно-правових актів є прерогативою законодавчої влади і  не належить до повноважень суду будь-якої інстанції. Єдиним органом законодавчої влади в Україні є Верховна Рада України, повноваженнями якої охоплюється внесення змін до чинного законодавства України.
Крім того, питання про умовно-дострокове звільнення осіб від відбування призначеного покарання та заміна його невідбутої частини більш м`яким вирішуються під час виконання вироку в порядку ст. 539 КПК, тобто місцевим судом, у межах територіальної юрисдикції якого засуджений відбуває покарання. 
З огляду на викладене Велика Палата не має правових підстав для перегляду за виключними обставинами оспорюваних судових рішень. 
Таким чином, у відкритті провадження за зверненням засудженого ОСОБА_15 слід відмовити, а заяву – повернути особі, яка її подала.
Керуючись статтями 459, 463, 464 КПК, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою засудженого ОСОБА_15  про перегляд за виключними обставинами на підставі п. 1 ч. 3 ст. 459КПК вироку Апеляційного суду Одеської області від 23 лютого 2005 року та ухвали Верховного Суду України від 21 червня 2005 року.
Заявуповернути особі, яка її подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                       ОСОБА_1 
Судді: 
ОСОБА_2                                                  ОСОБА_8 
ОСОБА_3 ?єва                                           ОСОБА_9 
ОСОБА_4                                                    ОСОБА_10 
ОСОБА_5                                     ОСОБА_11 
ОСОБА_6                                         ОСОБА_12 
ОСОБА_7                                        ОСОБА_13 
                                                                       ОСОБА_14