ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
Справа № 640/11766/19                                                                       Суддя (судді) першої інстанції: Келеберда В.І.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

  27 жовтня 2021 року                                                                                            м. Київ
            Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі судді-доповідача Черпіцької Л.Т. та суддів Карпушової О.В., Собківа Я.М., за участю секретаря Зуєнка Д.П., розглянувши в  порядку письмового провадження справу за  апеляційною  скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві на рішення Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 травня  2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1  до  Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинення дій,-  
В С Т А Н О В И В:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві, в якому просив:
-       визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови у перерахунку та виплаті  йому з 07 березня 2018 року та з 01 січня 2019 року пенсії за вислугу років без обмежень максимального розміру із розрахунку 90% грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України;
-                зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити йому  з 07 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року перерахунок пенсії за вислугу років  , без обмеження максимального розміру пенсії з розрахунку 90% від суми грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України згідно довідки Фінансового управління ГШ ЗС України від 29 січня 2019 року № 305/65, виданої на підставі    постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», виходячи з усіх складових грошового забезпечення, а саме: посадового окладу - 15 800,00 грн, окладу за військовим званням "генерал-полковник" - 1 690,00 грн, надбавки за вислугу років (50%) - 8 745,00 грн, надбавка за інтенсивність служби (100%) - 15 800,00 грн, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (20%) -3 160,00 грн, надбавки як державному експерту з питань таємниць (20%) - 3 160,00 грн, премія (9%) - 1 422,00 грн., та з урахуванням усіх видів надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством;
-        зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити з 1 січня 2019 року перерахунок та виплачувати йому пенсію за вислугу років, без обмеження максимального розміру пенсії з розрахунку 90% від суми грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України згідно довідки Фінансового управління ГШ ЗС України від 01 березня 2019 року № 305/133, виданої на підставі    постанови Кабінету Міністрів України від 19 жовтня 2016 року № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу», виходячи з усіх складових грошового забезпечення, а саме:посадового окладу - 21 990,00 грн, окладу за військовим званням "генерал-полковник" - 1 690,00 грн, надбавки за вислугу років (50%) - 11 840,00 грн, надбавка за інтенсивність служби (100%) - 8 356,20 грн, надбавки за роботу в умовах режимних обмежень (20%) - 4 398,00 грн, надбавки як державному експерту з питань таємниць (20%) - 4 398,00 грн, премії (35%) - 7 696,50 грн, та з урахуванням усіх видів надбавок, підвищень та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити одним платежем частину пенсії за вислугу років, недоплачену з 07 березня 2018 року по 31 грудня 2018 року та з 01 січня 2019 року по (день винесення рішення суду) у зв`язку з нездійснення перерахунку, з нарахуванням компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат.
В обґрунтування позову Позивач зазначав, що на заяви про перерахунок та виплату пенсії від 29.01.2019 та 22.04.2019 Відповідачем відмовлено з підстав відсутності списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку, та умов для проведення перерахунку, визначених Кабінетом Міністрів України.
Проте, Фінансовим управлінням ГШ ЗС України було видано нові довідки про розмір грошового забезпечення    від 24.07.2018 № 305/531, від 29.01.2019 № 305/65 та від 01.03.2019 № 305/133, з урахуванням норм, встановлених  постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовці та осіб начальницького складу», для пред`явлення до органів Пенсійного фонду України та подальшого перерахунку пенсії.
Посилаючись на те, що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, може бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, так і відповідне рішення Кабінету Міністрів України стосовно визначення конкретного порядку обчислення і перерахунку пенсій, Позивач наполягає на протиправності дій Відповідача щодо відмови у перерахунку пенсії на підставі нових    довідок Фінансового управління ГШ ЗС України.
Рішенням  Окружного адміністративного суду міста Києва від 5 травня 2021року  позов  задоволено частково.
Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві щодо відмови ОСОБА_1 у проведенні перерахунку та виплати пенсії на підставі довідок Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 29.01.2019 № 305/65 та від 01.03.2019 № 305/133.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві здійснити ОСОБА_1 перерахунок та виплату пенсії за вислугу років з розрахунку 90% сум грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням раніше виплачених сум на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 29.01.2019 № 305/65 про розмір грошового забезпечення станом на 07 березня 2018 року,    з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 квітня 2018 року; на підставі довідки Фінансового управління Генерального штабу Збройних Сил України від 01.03.2019 № 305/133 про розмір грошового забезпечення станом на 01 січня 2019 року,    з урахуванням всіх складових грошового забезпечення, починаючи з 01 лютого 2019 року.
Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві виплатити ОСОБА_1 недоплачену частину пенсії з 01 квітня 2018 року по 05 травня 2021 року із нарахуванням компенсації втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів виплат.
В решті позовних вимог відмовлено.
          Суд  першої інстанції, задовольняючи позов, виходив з того,  що підставою для вчинення дій, спрямованих на перерахунок раніше призначених пенсій, можуть бути як відповідна заява пенсіонера та додані до неї документи, які дають право на призначення/перерахунок пенсії, так і рішення, прийняті Кабінетом Міністрів України, про що державні органи, визначені п. 2 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до        Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  ,  затвердженого постановою КМУ від 13.02.2008 № 45 (далі - Порядок 45), повідомляють Пенсійний фонд України та у відповідності до вимог вказаного Порядку, готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення кожної особи та надають їх головним управлінням Пенсійного фонду України.
            Постановами  Кабінету Міністрів України  від 30 серпня 2017 року № 704     та   від 21 лютого 2018 року  № 103 збільшено посадові оклади працівникам установ, закладів та організацій окремих галузей бюджетної сфери, в тому числі й першому заступнику НГШ ЗС України, що є підставою для здійснення перерахунку пенсії позивача.
Судом встановлено, що на підставі зазначених  постанов  Фінансовим управлінням ГШ ЗС України видано довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії ОСОБА_1 від 24.07.2018 № 305/531, від 29.01.2019 № 305/65 та від 01.03.2019 № 305/133, які ІНФОРМАЦІЯ_1 направлено до ГУ ПФУ в м. Києві листами від 22.01.2019 № ВСЗ/237 та від 25.04.2019 № ВСЗ/1691. Позивач звернувся до відповідача із заявами від 29.01.2019 та 22.04.2019 щодо перерахунку та виплати пенсії, проте йому було відмовлено.
Враховуючи норми чинного законодавства та законодавства, яке діяло на момент виникнення права на пенсію позивачу, суд вважав необґрунтованою відмову Відповідача щодо перерахунку пенсії.
Не погоджуючись з прийнятим рішенням суду першої інстанції, Головне управління Пенсійного фонду України в м. Києві подало апеляційну скаргу. В апеляційній скарзі апелянт, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог повністю.
У відзиві на апеляційну скаргу, ОСОБА_1 , посилаючись на законність і обгрунтованість судового рішення, просить залишити його  без змін.
У відповідності до п. 3 ч. 1  ст. 311 КАС України  суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Предметом апеляційного оскарження є судове рішення, яке прийняте судом першої інстанції в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, у зв`язку з чим колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження.
Згідно з  ст. 308    КАС України  справа переглядається колегією суддів в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено  наступне.
ОСОБА_1 перебуває на обліку у Головному управлінні Пенсійного фонду України в місті Києві    з 16 березня 2011 року та відповідно до    Закону України «Про пенсійне забезпечення        осіб, звільнених з військової служби та деяких інших осіб»    (далі – Закон № 2262-ХІІ) отримує пенсію за вислугу років у розмірі 90% сум грошового забезпечення за посадою першого заступника начальника Генерального штабу Збройних Сил України (далі - першого заступника НГШ ЗС України).
У 2017 році Головне управління ПФУ в місті Києві    здійснило з 01.06.2016    перерахунок та виплату пенсії     позивачу на підставі рішення Шевченківського районного суду м. Києва від 24.03.2017 та додаткового рішення від 17.05.2017 у справі №761/4245/17, із розрахунку 90% сум грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру, з урахуванням посадового окладу у розмірі 11    200 грн, визначеного  постановою Кабінету Міністрів України від 19.10.2016 № 718 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців та осіб начальницького складу»  (далі - Постанова № 718).    
Згідно з розрахунком пенсії від 29.01.2019 на момент виникнення спірних правовідносин розмір пенсії (з надбавками) Позивача становить 42    028,85 грн, з урахуванням максимального розміру пенсії - 41    880,85 грн.    
У подальшому, відповідно до Постанови № 718 (зі змінами, внесеними згідно з  постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2018 № 121),  постанови Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15  "Питання оплати праці працівників державних органів (із змінами, внесеними згідно з  постановами Кабінету Міністрів України від 25.01.2018 № 24, від 06.02.2019 № 102) було збільшено грошове забезпечення окремих категорій військовослужбовців.
Проте, відповідач перерахунок пенсії у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців не здійснив.
Фінансовим управлінням ГШ ЗС України позивачу  видано довідку з урахуванням норм, встановлених Постановою № 718,     від 24.07.2018 № 305/531, відповідно до якої розмір грошового забезпечення за нормами, чинними на 01 липня 2018 року за посадою першого заступника НГШ ЗС України, становить: 49    777,00 грн.
Листом від 22.01.2019 № ВСЗ/237 Київський міський військовий комісаріат (далі - КМВК)    направив на адресу Відповідача довідку Фінансового управління ГШ ЗС України від 24.07.2018 № 305/531 для здійснення позивачу перерахунку пенсії.
29 січня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві із заявою, в якій просив провести перерахунок його пенсії, виходячи з 90% сум грошового забезпечення, без обмеження максимальним розміром, з урахуванням зазначених у довідці складових грошового забезпечення, та виплатити різницю між фактично отриманою та належною до сплати сумою пенсії.
У відповідь ГУ ПФУ в м. Києві листом від 11.02.2019 № 26626/02 відмовило позивачу у здійсненні перерахунку, посилаючись на те, що  постановами Кабінету Міністрів України від 18.01.2017 № 15, від 25.01.2018 № 24 та  від 28.02.2018 № 121 не визначено умов для проведення такого перерахунку.
У січні 2019 року, з метою уточнення дати, з якої позивач набув право на перерахунок пенсії, Фінансове управління ГШ ЗС України видало йому довідку від 29.01.2019 № 305/65 про розмір грошового забезпечення за посадою першого заступника НГШ ЗС України станом на 07 березня 2018 року.
У березні 2019 року у зв`язку з черговим підвищенням грошового забезпечення    Фінансове управління ГШ ЗС України видало ОСОБА_1  нову довідку від 01.03.2019 № 305/133, відповідно до якої розмір грошового забезпечення станом на 01 липня 2018 року за посадою першого заступника НГШ ЗС України становить - 60    368,70 грн.
Листом від 25.04.2019 № ВСЗ/1691 Київський міський військовий комісаріат надіслав до ГУ ПФУ в м. Києві довідки про розмір грошового забезпечення від 29.01.2019 № 305/65 та від 01.03.2019 № 305/133, видані ОСОБА_1 . Фінансовим управління ГШ ЗС України, для перерахунку пенсії з 7 березня 2018 року та з 1 січня 2019 року відповідно.
22 квітня 2019 року позивач звернувся до ГУ ПФУ в м. Києві з заявою про перерахунок та виплату пенсії з 01 січня 2019 року на підставі довідки Фінансового управління ГШ ЗС України від 01.03.2019 № 305/133, із розрахунку 90% грошового забезпечення, без обмеження максимального розміру пенсії, з урахуванням проведених раніше виплат.
ГУ ПФУ в м. Києві листом від 08.05.2019 № 96168/02 відмовило ОСОБА_1 у здійсненні перерахунку пенсії з 1 січня 2019 року на підставі довідки від 01.03.2019 № 305/133, посилаючись на відсутність правових підстав для здійснення перерахунку з огляду на той факт, що будь-які повідомлення від Мінсоцполітики про підстави для проведення перерахунку пенсій та необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з 01.01.2019 року, до ГУ ПФУ в м. Києві не надходили.
Окрім того, ГУ ПФ в м. Києві повідомило позивача про відсутність підстав для перерахунку пенсії без обмеження максимального розміру, оскільки    ст. 2 Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»    від 08.07.2011 № 3668-VI встановлено максимальний розмір пенсії, який не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.    
Не погоджуючись із зазначеним рішенням відповідача, позивач звернувся до адміністративного суду за захистом своїх прав.
Надаючи правову оцінку обставинам справи, висновкам суду першої інстанції та доводам апелянта, колегія суддів зазначає наступне.
Відповідно до    статті 19 Конституції України    органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені    Конституцією    та законами України.
Спеціальним  законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення громадян України із числа осіб, які перебували на військовій службі, службі в органах внутрішніх справ є    Закон України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ    . 
Згідно з частинами 1, 2  ст. 63 Закону №2262-XII        перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом  та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього  Закону  провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку. Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього  Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього  Закону.
Відповідно до ч. 4  ст. 63 цього Закону №2262-XII        (у редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) усі призначені за цим  Законом  пенсії підлягають перерахунку у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію за цим  Законом, на умовах, у    порядку    та розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України. У разі якщо внаслідок перерахунку пенсій, передбаченого цією частиною, розміри пенсій звільненим із служби військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим  Законом, є нижчими, зберігаються розміри раніше призначених пенсій.
Перерахунок пенсій у зв`язку із зміною розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на такий перерахунок згідно з цим  Законом, або у зв`язку із введенням для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавок, доплат, підвищень) та премій у розмірах, встановлених законодавством, не проведений з вини органів Пенсійного фонду України та/або державних органів, які видають довідки для перерахунку пенсії, провадиться з дати виникнення права на нього без обмеження строком.
У відповідності до вимог ч. 4  ст. 63 Закону № 2262-ХІІ  Кабінетом Міністрів України було прийнято постанову від 13.02.2008 № 45, якою затверджено Порядок проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до        Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»  .
За правилами п. 1 Порядку № 45 пенсії, призначені відповідно до    Закону України     "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", у зв`язку з підвищенням грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців, осіб, які мають право на пенсію згідно із  Законом, перераховуються на умовах та в розмірах, передбачених Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п. 2 Порядку № 45 Пенсійний фонд України після прийняття Кабінетом Міністрів України рішення щодо перерахунку пенсій та отримання відповідного повідомлення від Мінсоцполітики повідомляє своїм головним управлінням в Автономній Республіці Крим, областях, м. Києві та м. Севастополі (далі - головні управління Пенсійного фонду України) про підстави для проведення перерахунку пенсій та про необхідність підготовки списків осіб, пенсії яких підлягають перерахунку (далі - списки), та надсилає відповідну інформацію Міноборони, МВС, Національній поліції, Мін`юсту, Мінінфраструктури, СБУ, Службі зовнішньої розвідки, ДФС, Управлінню державної охорони, Адміністрації Держспецзв`язку, Адміністрації Держприкордонслужби, ДСНС, Службі судової охорони (далі - державні органи).
Головні управління ПФУ складають у десятиденний строк з моменту надходження зазначеного повідомлення складають списки    та подають їх органам, які уповноважені рішеннями керівників державних органів (далі - уповноважені органи) видавати довідки про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії.
З урахуванням  прийняття Кабінетом Міністрів України постанов про підвищення розміру грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців (перерахованих вище у тексті рішення ) та подання військкоматом і позивачем довідок про про розмір грошового забезпечення для перерахунку пенсії, а  також проаналізувавши наведені норми матеріального  права, суд першої інстанції дійшов вірного  висновку, що позивач має право на здійснення перерахунку його пенсії, яке закріплено у    статті 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Судова колегія погоджується з тим, що в зазначеній частині відповідачем не наведено жодних спростувань або аргументів, які б вказували на інше.
Задовольняючи в цій частині позовні вимоги, суд обгрунтовано зобов`язав    відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії позивачу з урахуванням вже виплачених раніше сум, у зв`язку    з чим  відмовлено  у задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання     відповідача виплатити різницю між перерахованою пенсією та вже проведеними виплатами задоволенню не підлягають.
Колегія суддів погоджується з висновком суду щодо неприпустимості обмеження максимального розміру пенсії, виходячи з такого.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права.    Конституція України  має найвищу юридичну силу, її норми є нормами прямої дії, а тому органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені      Конституцією    та законами України (ст.    8, ч. 2 ст.  19 Конституції України).
Законом України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи»          внесені зміни до  статті 13 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб», згідно яких призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 90 відсотків від грошового забезпечення на 80 відсотків від грошового забезпечення.
Законом України « Про запобігання фінансової катастрофи та створення передумов для економічного зростання в Україні»        (п.п. 2 п. 24 розділу ІІ) призначення пенсії особам офіцерського складу змінено з розміру 80 % від грошового забезпечення на 70 %.                                        
Цим же    Законом    до        статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»     внесено нову норму, згідно з якою максимальний розмір пенсії (з урахуванням надбавок, підвищень, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги, пенсії за особливі заслуги перед Україною, індексації та інших доплат до пенсії, встановлених законодавством, крім доплати до надбавок окремим категоріям осіб, які мають особливі заслуги перед Батьківщиною) не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів, установлених для осіб, які втратили працездатність.                                        
Згідно з пунктом 2    розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про заходи щодо законодавчого забезпечення реформування пенсійної системи» від 08.07.2011 № 3668-VI, який набрав чинності з 01 жовтня 2011 року, обмеження пенсії (щомісячного довічного грошового утримання) максимальним розміром, встановленим цим    Законом, не поширюється на пенсіонерів, яким пенсія (щомісячне довічне грошове утримання) призначена до набрання чинності цим Законом.
Рішенням Конституційного Суду України від 20.12.2016 у справі № 7-рп/2016     визнано такими, що не відповідають    ст. 17 Конституції України, положення першого речення ч. 7    ст. 43 Закону № 2262-XII. Зокрема, Конституційний суд зазначив, що обмеження максимального розміру пенсії та призупинення виплати призначеної пенсії особам, яким право на пенсійне забезпечення встановлене    Законом № 2262-XII, порушує суть конституційних гарантій щодо безумовного забезпечення соціального захисту осіб, передбачених ч. 5    ст. 17 Конституції України, які зобов`язані захищати суверенітет, територіальну цілісність і недоторканність України.
Відповідно до    Закону України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII, який відповідно до Прикінцевих положень      цього Закону, набрав чинності з 1 січня 2017 року, у частині сьомій    статті 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»    слова і цифри «у період з 1 січня 2016 року по 31 грудня 2016 року» замінено словами і цифрами «по 31 грудня 2017 року».
Буквальне розуміння змін, внесених    Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774-VIII    з урахуванням      рішення Конституційного Суду України № 7-рп/2016 від 20.12.2016, дозволяє стверджувати, що у    Законі України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»    відсутня ч. 7 ст. 43, а внесені до неї зміни, що полягають у зміні слів і цифр, є нереалізованими.
Це означає, що протягом 2017 року    ст. 43 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб»    не передбачала положення про те, що максимальний розмір пенсії не може перевищувати десяти прожиткових мінімумів.
Отже, внесені    Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 06.12.2016 № 1774    до частини сьомої зазначеної статті, яка визнана неконституційною і втратила чинність, зміни (щодо періоду, протягом якого діють обмеження пенсії), самі по собі не створюють підстав для такого обмеження.
Даний висновок викладений в постановах Верховного Суду від 16.10.2018 у справі № 522/16882/17, від 31.01.2019 у справі № 638/6363/17 та від 12.03.2019 у справі № 522/3049/17.
Крім того, передбачені    ст. 43 Закону № 2262-XII    обмеження пенсій максимальним    розміром введені в дію    Законом України «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» від 24.12.2015 № 911-VIII.
У той же час, п. 2 Прикінцевих положень Закону    № 911-VIII    передбачено, що дія положень цього    Закону    щодо визначення максимального розміру пенсії застосовується лише до пенсій, які призначаються починаючи з 01.01.2016.
Викладене дає підстави для висновку, що внесені зміни до статей    13,    43 Закону № 2262-XII    щодо розміру пенсії у відсотках та її максимального розміру стосуються виключно порядку призначення пенсії особам офіцерського складу, прапорщикам і мічманам, військовослужбовцям надстрокової служби та військової служби за контрактом у разі реалізації ними права на первинне призначення пенсії за цим    Законом, а не перерахунку вже призначеної пенсії.
Наведене узгоджується із правовим висновком Верховного Суду, викладеним у постанові від 15 квітня 2019 року в справі № 127/4270/17.
Пенсію позивачу призначено з 16 березня 2011 року.
Посилання    відповідача у листі від 08.05.2019 № 96168/02 на  Закон    № 3668-VI  (в редакції  Закону    № 911-VIII), як на підставу обмеження максимального розміру пенсії позивача, є необґрунтованими, оскільки ГУ ПФУ в м. Києві застосовує нові положення до правовідносин, які виникли до набрання ними чинності.
Таке застосування норм права суперечить вимогам ч. 1    ст. 58 Конституції України, якою передбачено, що закони та нормативні акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом`якшують або скасовують відповідальність.
Таким чином, законним і обгрунтованим є висновок суду першої інстанції, що при перерахунку пенсії     ОСОБА_1  має застосовуватися норма, яка визначає розмір пенсії у відсотках без обмеження її граничного розміру, що діяла на момент призначення пенсії, у зв`язку з чим відповідач зобов`язаний здійснити перерахунок пенсії позивачу з розрахунку 90 % грошового забезпечення за відповідною посадою та без обмеження її максимального розміру.
Відповідно до ч. 2  ст. 8 КАС України    суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Законом України «Про ратифікацію Конвенції про захист прав і основоположних свобод людини 1950 року, Першого протоколу та протоколів № 2, 4, 7 та 11 до Конвенції»     (пункт 1), Україна визнала обов`язковою юрисдикцію Європейського суду з прав людини в усіх питаннях, що стосуються тлумачення та застосування Конвенції. Європейський суд з прав людини розкриває принцип верховенства права через формулювання вимог, які він виводить з цього принципу.
Європейський суд з прав людини у рішенні по справі «Будченко проти України» (заява №38677/06) зазначив (п.п.38-40) про те, що відсутність механізму реалізації відповідного законодавчого положення становить втручання у право особи за ст.1 Першого протоколу    Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
За правовою позицією Європейського Суду з прав людини, викладеної у рішенні по справі «Суханов та Ільченко проти України» (Sukhanov and Ilchenko v.Ukraine) від 26 вересня 2014, за певних обставин «законне сподівання» на отримання «активу» також може захищатися статтею 1 Першого протоколу.
Так, якщо суть вимоги особи пов`язана з майновим правом, особа, якій воно надане, може вважатися такою, що має «законне сподівання», якщо для такого права у національному законодавстві існує достатнє підґрунтя - наприклад, коли є усталена практика національних Судів, якою підтверджується його існування.
Тобто, бездіяльність держави щодо прийняття нормативного акту, який визначає механізм реалізації прав та свобод громадян, закріплених у конституційних та інших актах, тримання громадян у невизначеності є невиправданим втручанням у права, передбачені статтею 1 Першого протоколу.
Колегія суддів погоджується з висновком суду про те, що право позивача щодо перерахунку пенсії не може бути обмежено будь-яким строком у силу вимог ч. 3  ст. 51 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Вказана правова позиція викладена у рішенні Верховного Суду від 15.02.2018 року у справі № 820/6514/17.
Щодо зобов`язання відповідача виплачувати пенсію позивачеві  в подальшому без обмеження максимального розміру пенсії з розрахунку 90% від суми грошового забезпечення згідно довідки Фінансового управління ГШ ЗС України від 01.032019 № 305/133 та в частині  зобов`язання    відповідача здійснити виплату недоплаченої частини пенсії однією сумою, суд вірно відмовив у задоволенні цих вимоги, оскільки захисту підлягають вже  порушені, невизнані або оспорюванні права, свободи та інтереси учасників адміністративних правовідносин.
Колегія суддів вважає законним і обгрунтованим рішення суду в частині зобов`язання відповідача нарахувати компенсацію втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплат, то суд зазначає наступне.
Відповідно до  статті 1 Закону     України «Про компенсацію громадянам втрати частини доходів у зв`язку з порушенням строків їх виплати» від 19.10.2000 № 2050-ІІІ   ( далі по тексту Закон № 2050-ІІІ)   підприємства, установи і організації всіх форм власності та господарювання здійснюють компенсацію громадянам втрати частини доходів у випадку порушення встановлених строків їх виплати, у тому числі з вини власника або уповноваженого ним органу (особи).
Згідно з пунктом 3 Порядку проведення компенсації громадянам втрати частини грошових доходів у зв`язку з порушенням термінів їх виплати, затвердженим  постановою Кабінету Міністрів України від 21.02.2001 № 159     (далі - Порядок №159)   компенсації підлягають такі грошові доходи разом із сумою індексації, які одержують громадяни в гривнях на території України і не мають разового характеру, як, зокрема, пенсії (з урахуванням надбавок, доплат, підвищень до пенсії, додаткової пенсії, цільової грошової допомоги на прожиття, щомісячної державної грошової допомоги та компенсаційних виплат).
Використане у  статті 3 Закону № 2050-ІІІ  та пункті 4 Порядку формулювання, що компенсація обчислюється як добуток «нарахованого, але не виплаченого грошового доходу» за відповідний місяць, означає, що має існувати обов`язкова складова обчислення компенсації - невиплачений грошовий дохід, який може бути або нарахований, або який можна нарахувати, зокрема, й на підставі судового рішення.
Статтею 52 Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб" від 09.04.1992 № 2262-XII  визначено, що виплата пенсій провадиться за поточний місяць загальною сумою у встановлений строк, але не пізніше останнього числа місяця, за який виплачується пенсія.
Статтею 55  Закону  2262-XII     передбачено, що нараховані суми пенсії, не отримані пенсіонером з вини органу Пенсійного фонду України, виплачуються за минулий час без обмеження будь-яким строком з нарахуванням компенсації втрати частини доходів.
Виходячи з вищенаведеного, основною умовою для виплати громадянину компенсації, передбаченої  ст. 2 Закону №2050-ІІІ,  ст. 55 Закону № 2262-XII  та Порядком №159 є порушення встановлених строків виплати нарахованих доходів (у тому числі пенсії). При цьому, компенсація за порушення строків виплати такого доходу проводиться незалежно від порядку і підстав його нарахування: самим підприємством, установою чи організацією добровільно чи на виконання судового рішення.
Як вбачається з доданих до позовної заяви документів, зокрема, розрахунку пенсії за вислугу років від 29.01.2019, відповідач не здійснив з 07 березня 2018 року та 01 січня 2019 року перерахунок пенсії позивача в належному розмірі, встановленому законодавством, а виплачував пенсію у заниженому розмірі.
Зважаючи на те, що тривале ненарахування пенсії позивачу за минулі періоди сталося через вину Відповідача,  що призвело до виплати Позивачеві заниженого розміру пенсії внаслідок порушення    вимог  Закону  2262-XII, суд першої інстанції  дійшов вірного висновку, що позивач має право на компенсацію втрати частини доходів у зв`язку з порушенням термінів    пенсійних виплат за період з 07 березня 2018 року по день фактичної виплати різниці в пенсії (недоплаченої суми пенсії).
          Проаналізувавши всі доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вони не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.
Згідно ч. 1      ст. 315 КАС України     за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін.
У відповідності до      ст. 316 КАС України     суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.

Керуючись ст. ст.  243,  250,  311,  315,  316,  321,  322,  325 КАС України, суд,-
                                                                                                              
                                                       П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в м. Києві залишити без задоволення, а рішення Окружного адміністративного суду міста Києва   від 5 травня 2021 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з моменту її прийняття та оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених ч. 5  ст. 328 КАС України.    
Повний текст постанови виготовлено 27 жовтня  2021 року.

Головуючий суддя	Л.Т. Черпіцька	
 Судді:	 О.В. Карпушова	
 	 Я.М. Собків