13 жовтня 2021 року                                 Справа № 991/6664/21
Слідчий суддя у 1-й інстанції: ОСОБА_1 Провадження №11-сс/991/626/21
Головуючий (суддя-доповідач)
в апеляційній інстанції: ОСОБА_2 

ОКРЕМА ДУМКА
судді Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду ОСОБА_2 
щодо ухвали від 13 жовтня 2021 року

місто Київ

I. Зміст прийнятого рішення.
1. 13.10.2021 колегія суддів Апеляційної палати Вищого антикорупційного суду (далі – Апеляційна палата) у справі №991/6664/21 постановила ухвалу, якою апеляційну скаргу ОСОБА_3 , подану в інтересах Товариства з обмеженою відповідальністю «АЛТАЮР» (далі - ТОВ «АЛТАЮР»), задовольнила, ухвалу слідчого судді Вищого антикорупційного суду від 28.09.2021 скасувала та постановила нову, якою направила скаргу до Вищого антикорупційного суду для виконання вимог ст. ст. 304, 306, 307 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК).
II. Стисла позиція щодо прийнятого рішення.
2. Із ухваленим рішенням щодо задоволення апеляційної скарги я не згодний.
2.1. На мою думку, більшість колегії суддів дійшла помилкового висновку щодо поважності причини звернення представника ТОВ «АЛТАЮР» – адвоката ОСОБА_3 зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до Єдиного реєстру досудових розслідувань (далі - ЄРДР) із пропуском строку на звернення зі скаргою на бездіяльність посадової особи Національного антикорупційного бюро України (далі – НАБУ).
2.2. Вважаю, що слідчий суддя 28.09.2021 у справі №991/6664/21 прийняв законне, вмотивоване та обґрунтоване рішення про повернення скарги особі, яка її подала.
III. Детальні мотиви незгоди із рішенням більшості.
3. Моя незгода з рішенням більшості колегії суддів обґрунтовується нижченаведеним.
4. Пропущений із поважних причин строк повинен бути поновлений ухвалою суду за клопотанням заінтересованої особи (ч. 1 ст. 117 КПК).
4.1. Поняття поважності причин пропуску процесуальних строків є оціночним.
4.2. Так, із системного аналізу норм КПК (зокрема, ст. ст. 117, 138, п. 1 ч. 1 ст. 232, п. 1 ч. 1 ст. 336, ч. 3 ст. 400) слідує, що під поважними причинами пропуску звернення до суду слід розуміти лише ті обставини, які не залежали від волі особи і об`єктивно перешкоджали чи унеможливлювали своєчасне звернення особи до суду у встановлений КПК строк.
4.3. Зокрема, поважними причинами пропуску процесуального строку вважається неможливість особи подати заяву у визначений законом строк у зв`язку з такими обставинами, які були чи об`єктивно є непереборними, тобто не залежать від волевиявлення особи, що подала заяву про перегляд судового рішення, пов`язані з дійсно істотними перешкодами чи труднощами, що унеможливили або ускладнили можливість своєчасного звернення до суду у визначений законом строк (див. постанову Судової палати у кримінальних справах Верховного Суду України від 13.07.2017 у справі №5-117кс(15)17 та ухвали Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 04.10.2019 у справі №523/9058/17 по провадженню №51-4871ск19, від 21.12.2020 у справі №404/4580/19 по провадженню №51-6084ск20, і ухвалу Першої судової палати Касаційного кримінального суду у складі Верховного Суду від 12.02.2021 у справі №457/866/18 по провадженню №51-2307ск19).
4.4. Отже, можливість поновлення строку на оскарження кримінальний процесуальний закон пов`язує з тим чи обставини, унаслідок яких скаргу подано несвоєчасно, залежали від волі ініціатора звернення і чи пов`язані вони з дійсно істотними перешкодами/труднощами, що унеможливили або ускладнили своєчасне звернення до суду.
5. Разом із тим, незвернення представника ТОВ «АЛТАЮР» – адвоката ОСОБА_3 зі скаргою на невнесення відомостей про кримінальне правопорушення до ЄРДР у період із 03.09.2021 по 13.09.2021 було (1) обумовлене виключно його волею та (2) жодним чином не пов`язане з дійсно істотними перешкодами/труднощами, які б об`єктивно унеможливили або ускладнили йому можливість своєчасно звернутися до суду зі скаргою.
5.1. Так, представник ОСОБА_3 , який здійснює надання професійної правничої допомоги, коли ТОВ «АЛТАЮР» і він до 03.09.2021 не отримали від НАБУ витягу із ЄРДР, вручення якого при внесенні відомостей до ЄРДР передбачає ч. 1 ст. 214 КПК, (а) не міг не усвідомлювати, що відомості згідно з поданою ним заявою не були внесені, (б) не був обмежений в можливості звернутися до суду зі скаргою до отримання листа-відмови від НАБУ.
5.2. Із огляду на наведене, вже починаючи із 03.09.2021 представник ТОВ «АЛТАЮР» розумів, що поведінка НАБУ вказувала на бездіяльність, можливість оскарження якої до слідчого судді передбачає п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК.
5.3. При цьому жодної об`єктивної необхідності очікувати відповіді від НАБУ у представника не було, так як бездіяльність, яка підлягає оскарженню відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, передбачає три обов`язкові ознаки: (1) слідчий (детектив) наділені обов`язком вчинити певну процесуальну дію; (2) така процесуальна дія має бути вчинена у визначений КПК строк; (3) відповідна процесуальна дія слідчим (детективом) у встановлений строк не вчинена. Тобто наведена норма дозволяє оскаржити слідчому судді не будь-яку бездіяльність, а лише ту, що стосується обов`язків, строк виконання яких чітко регламентований кримінальним процесуальним законом, та про невиконання яких може свідчити ненадання особі витягу із ЄРДР упродовж 24 годин з моменту початку досудового розслідування.
5.4. Тому, бездіяльність слідчого (детектива) НАБУ, можливість оскарження якої слідчому судді на стадії досудового розслідування передбачає ч. 1 ст. 303 КПК згідно з умовами, зазначеними в ній, відрізняється від дій, котрі можуть проявлятися у наданні відповіді – відмови внести відомості до ЄРДР.
5.5. Таким чином, представник ОСОБА_3 свідомо і з власної волі за відсутності будь яких істотних перешкод/труднощів не звернувся включно до 13.09.2021 зі скаргою до слідчого судді на бездіяльність, яка полягала у невнесенні відомостей до ЄРДР за його заявою.
5.6. Натомість, подавши 23.09.2021 скаргу на невнесення відомостей до ЄРДР, представник ТОВ «АЛТАЮР» фактично оскаржив не бездіяльність, яка може бути предметом оскарження згідно з п. 1 ч. 1 ст. 303 КПК, а дії НАБУ щодо направлення оформленої у формі листа відмови внести відомості до ЄРДР, можливості оскарження яких ст. 303 КПК не передбачає.
5.7. При цьому, на мою думку, застосування до цієї справи позиції Верховного Суду, висловленої в постанові від 27.05.2019 у справі №461/1434/18, неможливе, так як (1) у зазначеній справі №461/1434/18 йшлося про ситуацію з невизначеною кількістю мотивів, з посиланнями на які може бути обґрунтоване те чи інше судове рішення, (2) у той час як в справі за скаргою представника ОСОБА_3 коло дій та мотивів є значно вужчим. По суті воно обмежене змістом ч. ч. 1, 4 ст. 214 КПК.
6. Отже, представник не навів переконливих аргументів та не надав достатніх доказів того, що у період з 03.09.2021 по 13.09.2021 існували істотні обставини, перешкоди чи труднощі, що унеможливили його своєчасне звернення до слідчого судді. Зокрема, не надав доказів неможливості не з власної волі своєчасно звернутися в суд.

Суддя: ОСОБА_2