Справа № 447/3085/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Головатий А.П. 
Провадження № 33/811/103/21                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ    УКРАЇНИ 

07 червня 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді Белени А.В., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою адвоката Брикара О.М. на постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 грудня 2020 року,
встановив :

Постановою судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 грудня 2020 року,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, проживаючого в АДРЕСА_1 ,
визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 18.10.2020 о 01 год. 45 хв. в м. Новий Розділ, пр. Шевченка, 21, Львівської області, керував автомобілем SKODA SUPER B, н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння: запах алкоголю з порожнини рота, виражене тремтіння пальців рук, нестійка хода. Згідно висновку медичного огляду №185 водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння, однак від проходження у встановленому законом порядку відмовився у присутності двох свідків. Таким чином порушив вимоги п. 2.5 ПДР, за що відповідальність передбачена ч. 1 ст. 130 КУпАП.
На дану постанову суду адвокат Брикар О.М., в інтересах ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу в якій просить постанову суду скасувати та визнати ОСОБА_1 невинуватим. 
Апелянт покликається, що судом при винесені постанови не здійснено належну оцінку доказів, які є в матеріалах справи, а також не визначено, які саме дії вчинила особа, яку притягнуто до адміністративної відповідальності за ч.1 ст. 130 КУпАП. Згідно внесених змін в ч.1 ст.130 КУпАП в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративне правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, оскільки з даної статті виключено покликання на керування саме транспортним засобом в стані алкогольного сп`яніння. Крім того були відсутні свідки так як не видно на відеозаписах. Пояснення дані особами, які зазначені в протоколі свідками виготовлені за допомогою технічних засобів і тільки дані про особи написані від руки. Такі свідчення не можуть бути належними доказами. 
Апелянт та його довіритель були належним чином повідомлені про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибули з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколу про адміністративне правопорушення серії БД №375116 18.10.2020,підписаний двома свідками;
- поясненнями свідків, які підтвердили протокол про те , що водій відмовився від проходження медичного огляду;
- висновку медичного огляду №185 від 18.10.2020 про те, що водій керував автомобілем в стані алкогольного сп`яніння і відмовився від проходження медичного огляду в мед.закладі;
- диском з відеозаписом події. 
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Інші апеляційні вимоги були предметом розгляду в суді першої інстанції і їм було дано належну правову оцінку з якою погоджується і суд апеляційної інстанції..
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.

Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд

постановив :

Апеляційну скаргу адвоката Брикар О.М. - залишити без задоволення.
Постанову судді Миколаївського районного суду Львівської області від 30 грудня 2020 року щодо  ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена