У Х В А Л А

21 жовтня 2021 року
м. Київ
Провадження № 11-405сап21 
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідача Прокопенка О.Б., 
суддів Британчука В. В., Власова Ю. Л., Григор`євої І. В., Гудими Д. А., Єленіної Ж. М., Катеринчук Л. Й., Крет Г. Р., Лобойка Л. М., Пількова К. М., Пророка В. В., Рогач Л. І., Сімоненко В. М., Ткача І. В., Штелик С. П., 
розглянувши матеріали скарги ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя (далі - ВРП) від 13 травня 2021 року № 1019/0/15-21, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення Другої Дисциплінарної палати ВРП від 1 березня 2021 року № 502/2дп/15-21 (далі - рішення ДП ВРП від 1 березня 2021 року),
ВСТАНОВИЛА:
31 серпня 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Великої Палати Верховного Суду із скаргою, у якій просить скасувати рішення ВРП від 13 травня 2021 року
№ 1019/0/15-21 «Про залишення без змін рішення Другої Дисциплінарної палати Вищої ради правосуддя від 1 березня 2021 року № 502/2дп/15-21 про притягнення судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності» (далі - рішення ВРП від 13 травня 2021 року). 
Велика Палата Верховного Суду ухвалою від 7 вересня 2021 року скаргу ОСОБА_1 залишила без руху на підставі статті 332 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС), оскільки  ОСОБА_1 пропустила встановлений частиною першою статті 35 Закону України «Про Вищу раду правосуддя» тридцятидений строк оскарження рішення ВРП і питання про поновлення пропущеного процесуального строку скаржниця перед судом не порушувала.
Водночас Велика Палата Верховного Суду установила скаржниці десятиденний строк з дня отримання ухвали про залишення скарги без руху для усунення недоліків, а саме: подати клопотання про поновлення строку та навести підстави для поновлення строку звернення до суду, підтверджені документально.
На виконання вимог ухвали про залишення скарги без руху ОСОБА_1 надіслала заяву про поновлення пропущеного строку звернення зі скаргою, у якій вона зазначає, що пропустила строк звернення до суду зі скаргою на рішення ВРП від 13 травня 2021 року, оскільки хворіла, у тому числі й з 17 квітня по 1 травня 2021 року. Скаржниця зазначає, що після закриття листка непрацездатності вона продовжувала лікуватися, була у відпустці з 5 по 21 травня 2021 року та з 24 по 25 червня 2021 року. Крім того, ОСОБА_1 вказує, що у цей же період часу вона проходила навчання в Національній школі суддів України та стажування в Шостому апеляційному адміністративному суді. Навчання закінчила лише наприкінці серпня 2021 року.
Для підтвердження клопотання про поновлення строку ОСОБА_1 надіслала дві копії листків непрацездатності: з 27 лютого по 3 березня 2021 року та з 17 квітня по 30 квітня 2021 року.
Розглянувши наведені скаржницею причини пропуску строку звернення до суду, Велика Плата Верховного Суду дійшла висновку про відсутність підстав для визнання їх повноважними й поновлення цього строку з огляду на таке.
За правилами статті 266 КАС на рішення ВРП, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Дисциплінарної палати, може бути подана скарга до Великої Палати Верховного Суду. Така скарга розглядається за правилами касаційного провадження, встановленими цим Кодексом.
Відповідно до частини першої статті 329 КАСкасаційна скарга на судове рішення подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Згідно із частиною другою статті 329 КАСучасник справи, якому повне судове рішення не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на касаційне оскарження, якщо касаційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому такого судового рішення.
Великою Палатою Верховного Суду встановлено, що 13 травня 2021 року ВРП прийняла рішення № 1019/0/15-21, яким залишила без змін рішення ДП ВРП від 1 березня 2021 року про притягнення судді Київського окружного адміністративного суду ОСОБА_1 до дисциплінарної відповідальності.
Однак до суду з відповідною скаргою скаржниця звернулася лише 31 серпня 2021 року, тобто із значним пропуском установленого процесуальним законом тридцятиденного строку. 
Надані листки непрацездатності скаржниці видані ще в лютому - березні та квітні 2021 року, тобто ще до прийняття рішення ВРП від 13 травня 2021 року. Інших доказів на підтвердження пропуску процесуального строку звернення до суду ОСОБА_1 не долучила. 
Велика Палата Верховного Суду звертає увагу на те, що поважними причинами пропуску строку звернення до суду визнаються лише такі обставини, які є об`єктивно непереборними та не залежать від волевиявлення сторони і пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення сторонами у справі процесуальних дій.
Дотримання строків оскарження судового рішення є однією із гарантій додержання у суспільних відносинах принципу правової визначеності як складової принципу верховенства права. Ці строки обмежують час, протягом якого такі правовідносини можуть вважатися спірними та після завершення таких строків, якщо ніхто не звернувся із скаргою до суду вищої інстанції, відносини стають стабільними.
Обставини, наведені скаржницею у клопотанні про поновлення строку для подання скарги на рішення ВРП, не свідчать про існування будь-яких об`єктивно непереборних перешкод, що унеможливили звернення останньої до суду строк, визначений законом.
Європейський суд з прав людини у своєму рішенні у справі «Пономарьов проти України» від 3 квітня 2008 року у пункті 41 зазначив, що вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак такі повноваження не є обмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження. У кожній справі національні суди мають перевіряти, чи підстави для поновлення строків для оскарження   виправдовують   втручання у принцип res judicata.
Отже, сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом часу цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватись належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Отже, розглянувши наведені скаржницею доводи, Велика Палата Верховного Суду вважає, що вони не є достатніми для поновлення строку на оскарження рішення ВРП від 13 травня 2021 року.
За правилами пункту 4 частини першої статті 333 КАС суд касаційної інстанції відмовляє у відкритті касаційного провадження у справі, якщо наведені підстави для поновлення строку касаційного оскарження визнані судом неповажними.
З огляду на викладене Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку про те, що оскільки скарга  ОСОБА_1 на рішення ВРП від 13 травня 2021 року, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення ДП ВРП від 1 березня 2021 року, надійшла до Великої Палати Верховного Суду поза межами строку, визначеного процесуальним законом, а наведені підстави для поновлення цього строку визнані неповажними, у відкритті провадження за скаргою слід відмовити.
Ураховуючи викладене та керуючись статтями 248, 266, 333 Кодексу адміністративного судочинства України, Велика Палата Верховного Суду
УХВАЛИЛА:
1. У задоволенні клопотання ОСОБА_1 про поновлення строку звернення до суду відмовити.
2. Відмовити у відкритті провадження за скаргою ОСОБА_1 на рішення Вищої ради правосуддя від 13 травня 2021 року, ухвалене за результатами розгляду скарги на рішення її Другої Дисциплінарної палати від 1 березня 2021 року № 502/2дп/15-21.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач	 	 	О. Б. Прокопенко	
Судді:	 	В. В. Британчук	 	Л. М. Лобойко	
 	 	Ю. Л. Власов	 	К. М. Пільков	
 	 	І. В. Григор`єва 	 	В. В. Пророк	
 	 	Д. А. Гудима	 	Л. І. Рогач	
 	 	Ж. М. Єленіна	 	В. М. Сімоненко	
 	 	Л. Й. Катеринчук	 	І. В. Ткач	
 	 	Г. Р. Крет	 	С. П. Штелик