УХВАЛА

06 грудня 2021 року 
м. Київ
справа № 420/10032/20
адміністративне провадження № К/9901/36156/21 
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача Жука А.В.,
суддів: Мельник-Томенко Ж.М.,  Соколова В.М., 
перевіривши касаційну скаргу ОСОБА_1 
на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року      
у справі №420/10032/20
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області, Державної казначейської служби України 
за участю третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Головного управління ПФУ в Одеській області 
про визнання протиправним невиконання рішень суду та зобов`язання вчинити певні дії,-
ВСТАНОВИВ:
04 жовтня 2021 року до Верховного Суду надійшла касаційна скарга ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі №420/10032/20.
Ухвалою Верховного Суду від 19 жовтня 2021 року  касаційну скаргу залишено без руху з підстав не зазначення у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження відповідно до частини 4 статті 328 КАС України.
Надано скаржнику десятиденний строк з дня вручення копії ухвали для усунення недоліків касаційної скарги, які зазначені в мотивувальній частині ухвали.
Згідно рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення (код  0102934846440) копія ухвали суду від 19 жовтня 2021 року про залишення касаційної скарги без руху отримана скаржником 23 жовтня 2021 року.
01 листопада 2021 року до Верховного Суду на усунення недоліків зазначеної ухвали від скаржника надійшла заява про усунення недоліків касаційної скарги, у який скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження у цій справі є пункт 1 частини 4 статті 328 КАС України, а саме що суд апеляційної інстанції застосував норму права без врахування висновку щодо застосування норми права у подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду від 16 квітня 2020 року у справі №818/1814/17.
Суд звертає увагу на те, що у випадку посилання скаржником на пункт 1 частини четвертої статті 328 КАС України, як на підставу касаційного оскарження, скаржнику необхідно зазначити конкретну норму, яку застосував суд апеляційної інстанції без врахування висновку щодо застосування цієї норми права у саме подібних правовідносинах, викладеного у постанові Верховного Суду, з посиланням на конкретну постанову Верховного Суду, у якій такий висновок викладено, довівши подібність правовідносин.
Скаржник повинен зазначити висновок щодо застосування якої норми права в ній викладено, а також обов`язковою умовою є те, що правовідносини у справах (у якій викладено висновок Верховного Суду і у якій подається касаційна скарга) мають бути подібними.
Верховний Суд зазначає, що скаржник у касаційній скарзі цитує окремі абзаци постанови Верховного Суду, однак не обґрунтовує яку саме норму права судами попередніх інстанцій застосовано без урахування висновку Верховного Суду у подібних правовідносинах та не наводить обґрунтування подібності таких правовідносин із цією справою, що не узгоджується з положеннями частини четвертої статті 328 КАС України, а отже не є належним усуненням недоліків касаційної скарги.
Таким чином, перевіркою змісту поданої на усунення недоліків касаційної скарги заяви встановлено, що наведені скаржником обґрунтування не узгоджується із визначеною підставою касаційного оскарження судових рішень - пункту 1 частини четвертої статті 328 КАС України. 
Станом на день постановлення цієї ухвали будь-яких заяв чи клопотань на усунення недоліків касаційної скарги від скаржника до суду не надходило.
Тому є всі підстави вважати, що станом на цей день встановлений строк для усунення недоліків касаційної скарги закінчився, проте виявлені судом недоліки скаржником не усунуто в повному обсязі.
Згідно з частиною другою    статті 332 КАС України  до касаційної скарги, яка не оформлена відповідно до вимог, встановлених    статтею 330 цього Кодексу, застосовуються положення  статті 169 цього Кодексу.
Відповідно до пункту першого частини четвертої    статті 169 КАС України, позовна заява повертається позивачеві, якщо позивач не усунув недоліки позовної заяви, яку залишено без руху, у встановлений судом строк.
З огляду на наведене, подана у цій справі касаційна скарга підлягає поверненню її заявнику.
Повернення Верховним Судом касаційної скарги та надання заявнику права в межах розумних строків та при дотриманні всіх інших вимог процесуального закону на повторне звернення до Верховного Суду з такою скаргою, не є обмеженням доступу до суду (зокрема, що гарантовано пункту 8 частини 2    статті 129 Конституції України), та забезпечує практичну можливість реалізації права особи на суд у формі касаційного оскарження судового рішення учасником справи особисто або через представника.
На підставі вищенаведеного та керуючись статтями  169,  251,  330,  328,332 КАС України, Суд -
УХВАЛИВ:
1. Касаційну скаргу     ОСОБА_1 на постанову П`ятого апеляційного адміністративного суду від 06 вересня 2021 року у справі №420/10032/20 - повернути скаржнику.
2. Копію даної ухвали надіслати учасникам справи у порядку, визначеному    статтею 251 КАС України.
3. Роз`яснити скаржнику, що повернення касаційної скарги не позбавляє його права повторного звернення до Верховного Суду.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання та не може бути оскаржена.

..................................
..................................
..................................

А.В. Жук
Ж.М. Мельник-Томенко
В.М. Соколов
Судді Верховного Суду