ПІВНІЧНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД      
вул. Шолуденка, буд. 1, літера А, м. Київ, 04116, (044) 230-06-58 inbox@anec.court.gov.ua 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
"20" жовтня 2021 р.           Справа№ 911/2922/20
Північний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючого:           Мальченко А.О.
суддів:            Агрикової  О.В. 
          Чорногуза М.Г. 
 
при секретарі судового засідання Найченко А.М.,
розглянувши матеріали апеляційної скарги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку   «Виговський»        
на рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021
у справі № 911/2922/20 (суддя Лилак Т.Д.)
за позовом Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку    «Виговський»        
до:  1. Приватного підприємства «Макс Арт»; 
     2. Товариства з обмеженою відповідальністю  »Дієва Хвиля»;        
     3. Житлово-будівельного кооперативу «Буча-Житлобуд №1»; 
     4. Житлово-будівельного кооперативу    «Буча-Житлобуд 2»,        
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача:        
Бучанська міська рада Київської області 
про  зобов`язання передати у користування земельні ділянки

за участю представників учасників справи згідно протоколу судового засідання,

ВСТАНОВИВ:

Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (далі - ОСББ «Виговський», позивач) звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Приватного підприємства «Макс Арт» (далі - ПП «Макс Арт», відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієва Хвиля» (далі - ТОВ «Дієва Хвиля», відповідач-2), Житлово-будівельного кооперативу «Буча-Житлобуд №1» (далі - ЖБК «Буча-Житлобуд №1», відповідач-3) та Житлово-будівельного кооперативу «Буча-Житлобуд 2» (далі - ЖБК «Буча-Житлобуд 2», відповідач-4), в якому просило суд:
- зобов`язати ПП «Макс Арт» передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України (далі - КМУ) № 650 від 22.07.2020, в оренду на 49 років земельні ділянки з кадастровими номерами:
3210800000:01:127:0153, площею 2,8002 га
3210800000:01:127:0259, площею 0,067 га
3210800000:01:127:0258, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0257, площею 0,0471 га
3210800000:01:127:0255, площею 0,0471 га
3210800000:01:127:0254, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0253, площею 0,0467 га
3210800000:01:127:0252, площею 0,0467 га
3210800000:01:127:0241, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0242, площею 0,466 га
3210800000:01:127:0243, площею 0,0473 га
3210800000:01:127:0244, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0245, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0246, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0247, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0248, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0249, площею 0,0632 га,
за ставками земельного податку, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Київської області № 5009-80-VII від 25.06.2020 за кодом: 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для юридичних осіб»;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ №650 від 22.07.2020, в оренду на 49 років земельні ділянки з кадастровими номерами:
3210800000:01:127:0240, площею 0,05 га
3210800000:01:127:0250, площею 0,0518 га
3210800000:01:127:0251, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0256, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0239, площею 0.0569 га,
за ставками земельного податку, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Київської області № 5009-80-VII від 25.06.2020 (Додаток № 3) за кодом: 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для юридичних осіб»;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» технічну документацію, згідно з Переліком, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України (далі - Мінрегіонбуд) від 17.07.2018 № 176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок, паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем, проектну документацію зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; технічну документацію обладнання - трансформаторної підстанції; Свердловини № 1, каналізаційно-насосної станції; технічну документацію на ліфти; плани земельних ділянок; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» у власність трансформаторну підстанцію, Свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів.
Ухвалою Господарського суду Київської області від 12.10.2020 залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Бучанську міську раду Київської області (далі також - третя особа).
Під час розгляду справи судом першої інстанції прийнято до розгляду позовну заяву зі збільшеними позовними вимогами б/н від 07.02.2021, в якій позивач просив суд:
- зобов`язати ПП «Макс Арт» передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ № 650 від 22.07.2020 в оренду на 49 років земельні ділянки з кадастровими номерами:
3210800000:01:127:0153, площею 2,8002 га
3210800000:01:127:0259, площею 0,067 га
3210800000:01:127:0258, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0257, площею 0,0471 га
3210800000:01:127:0255, площею 0,0471 га
3210800000:01:127:0254, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0253, площею 0,0467 га
3210800000:01:127:0252, площею 0,0467 га
3210800000:01:127:0241, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0242, площею 0,466 га
3210800000:01:127:0243, площею 0,0473 га
3210800000:01:127:0244, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0245, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0246, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0247, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0248, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0249, площею 0,0632 га,
визначивши розмір орендної плати у розмірі ставок земельного податку, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Київської області № 5009-80-VII від 25.06.2020 за кодом: 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для юридичних осіб»;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ №650 від 22.07.2020 в оренду на 49 років земельні ділянки з кадастровими номерами:
3210800000:01:127:0240, площею 0,05 га
3210800000:01:127:0250, площею 0,0518 га
3210800000:01:127:0251, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0256, площею 0,047 га
3210800000:01:127:0239, площею 0.0569 га,
визначивши розмір орендної плати у розмірі ставок земельного податку, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Київської області № 5009-80-VII від 25.06.2020 за кодом: 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для юридичних осіб»;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 17.07.2018 №176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок, паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем, проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; технічна документація обладнання - трансформаторної підстанції; Свердловини № 1, каналізаційно-насосної станції; технічна документація на ліфти; плани земельних ділянок; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» у власність трансформаторну підстанцію, Свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію;
-          зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів;
-          зобов`язати ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»   передати ОСББ «Виговський» перелік співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю у повному обсязі.
Рішенням Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі № 911/2922/20  у задоволенні позову відмовлено.
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції виходив з того, що станом на час розгляду справи відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідачів укласти з позивачем відповідний договір оренди земельних ділянок, а відтак, суд не наділений повноваженнями зобов`язувати відповідача-1 та відповідача-2 передавати земельні ділянки на умовах договору оренди, обов`язковість укладення якого для відповідачів законом не передбачена; Земельним кодексом України передбачено передачу земельних ділянок саме у власність або постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку, а не в оренду та не об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку, як про це просить позивач; відповідач - ТОВ «Дієва Хвиля» не є управителем будинку № 3 по вул. І. Виговського у м. Буча, тому вимога до останнього про зобов`язання передати технічну документацію є необґрунтованою; позивачем у ході розгляду справи не доведено факту наявності у відповідачів будь-яких зобов`язальних правовідносин із позивачем в розумінні ст. 174 Господарського кодексу України, які б передбачали вчинення дій щодо приведення ліфтового обладнання будинку до стану технічної експлуатації та передачі переліку співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю в повному обсязі, у зв`язку з чим дана позовна вимога не підлягає задоволенню,  оскільки в силу ст. 19 Конституції України суд не може в примусовому порядку зобов`язати вчинити відповідні дії; обґрунтовуючи позовні вимоги про зобов`язання передати у власність позивача трансформаторну підстанцію, свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію, позивач не посилається та не надає доказів того, що власником вищевказаного майна є саме ТОВ «Дієва Хвиля» та доказів того, що у відповідача-2 наявний обов`язок щодо вчинення відповідних дій, а відтак, вказані вимоги є необґрунтованими та задоволенню не підлягають.
Не погодившись із вищезазначеним рішенням, ОСББ «Виговський» звернулось до Північного апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить, з урахуванням доповнень до апеляційної скарги, поданих в межах встановленого ст. 266 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) процесуального строку, скасувати оскаржуване рішення та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити. 
Апеляційна скарга обґрунтована тим, що оскаржуване рішення прийняте за неповного  з`ясування обставин та недоведеності обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими, з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права, у зв`язку з чим висновки суду не відповідають дійсним обставинам справи. 
В обґрунтування апеляційної скарги, апелянт посилався на те, що суд відійшов від встановленої процесуальним законом процедури розгляду справи за правилами загального провадження, а саме, не визначив в підготовчому засіданні порядок дослідження доказів, якими обґрунтовується підстави вимог та заперечень, не провів стадію дослідження доказів, зокрема, письмового висновку експерта, який було представлено суду третьою особою, а також не провів судових дебатів, чим позбавив позивача можливості узагальнити свою правову позицію із посиланням на докази, які містилися в матеріалах справи і які судом взагалі не досліджувалися.
Апелянт наголошував на тому, що позивач звернувся до суду за захистом прав усіх співвласників, що постраждали від недобросовісного забудовника (ТОВ «Дієва Хвиля»), який залишив недобудований житловий комплекс та не передав позивачеві в належний спосіб будинок з усіма комунікаціями для створення нормальних життєвих умов співвласників будинку (пайовиків та інвесторів); суд не звернув уваги на головні ознаки порушення права співвласників позивача на житло; об`єднання співвласників багатоквартирного будинку має право на отримання примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж; пояснення представника відповідачів стосовно того, що уся документація була вилучена під час обшуків, не підтверджена жодним доказом  (протоколом обшуку, описом до протоколу з переліком цієї технічною документацією чи іншими документами); у разі вилучення такої документації, обов`язок забудовника передати або повторно виготовити документацію за власний рахунок визначено законом та підтверджується правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постанові від 16.01.2020 у справі №910/3215/19.
Також скаржник вказував на те, що судом було застосовано Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю», який не регулює спірні відносини та в якому значення «управитель» застосовується до фінансової установи, яка здійснює управління в фонді фінансування будівництва (ФФБ), проте під час будівництва у місті Буча Київської області житлового комплексу ЖК «Форест Ленд» забудовник не був учасником відносин з ФФБ, а фінансування будівництва відбувалося із застосуванням іншого правового механізму, а саме, через житлову кооперацію та прийняття паїв від членів кооперативів; відмовляючи у задоволенні позовної вимоги до ТОВ «Дієва Хвиля» та ПП «Макс Арт» передати ОСББ «Виговський» земельні ділянки під будинком та прибудинкову територію, суд застосував до цих відносин вимоги Господарського кодексу України в частині порядку укладання господарських договорів та виникнення правовідносин з договору, однак, спірні відносини виникли із закону, а саме, зі ст. 382 Цивільного кодексу України, Закону України «Про об`єднання співвласників багато квартирного будинку», Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», які визначають, що земельна ділянка під будинком та прибудинкова територія є спільною власністю власників квартир будинку, а також статей 42 та 120 Земельного кодексу України, які передбачають, що право на земельні ділянки під будинком (багатоквартирним будинком) має перейти до співвласників будинку та до ОСББ, як юридичної особи, в яку об`єдналися усі співвласники будинку з метою захисту своїх прав на спільне майно будинку; позивачем обрано найбільш ефективний спосіб захисту своїх прав, який у разі задоволення позову, забезпечив би реальний захист прав на житло з усім комплексом життєво необхідних для кожного співвласника житлово-комунальних послуг.
Ухвалою Північного апеляційного господарського суду від 05.07.2021 поновлено ОСББ «Виговський» пропущений процесуальний строк на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі №911/2922/20, відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою, розгляд апеляційної скарги призначено на 01.09.2021, встановлено учасникам справи строк для подання відзивів на апеляційну скаргу, витребувано з Господарського суду Київської області матеріали справи № 911/2922/20.
Відповідачі скористалися правом, наданим статтею 263 ГПК України, надали відзив на апеляційну скаргу, в якому просили відмовити у задоволенні апеляційної скарги та залишити оскаржуване рішення суду першої інстанції без змін.
Заперечуючи проти задоволення апеляційної скарги, представник відповідачів вказував на безпідставність посилань скаржника на те, що суд першої інстанції не дослідив письмовий висновок експерта, оскільки суд правомірно, на підставі ч. ч. 8, 9 ст. 80 ГПК України, не прийняв даний доказ до розгляду у зв`язку з тим, що такий був поданий вже на стадії розгляду справи по суті, без обґрунтування неможливості подання його раніше та без доказів надсилання його копії іншим учасникам справи; судом правильно, з урахуванням позицій Верховного Суду, застосовано норми матеріального права до спірних правовідносин, зокрема щодо відсутності підстав у суду спонукати відповідача до укладення договору, який не передбачений законом.
Відповідачі також наголошували на тому, що позовні вимоги до ТОВ «Дієва Хвиля» та ПП «Макс Арт» про зобов`язання передати земельні ділянки не ґрунтуються на нормах закону та не можуть бути задоволені, оскільки законодавство не встановлює для відповідачів обов`язку передати позивачеві земельні ділянки в оренду зі сплатою орендної плати у розмірі ставок земельного податку; позовна вимога до ТОВ «Дієва Хвиля» про зобов`язання передати технічну документацію є безпідставною, оскільки останнє ніколи не було управителем будинку та позивачем не доведено, що у відповідача наявна така технічна документація; у ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»  відсутні будь-які зобов`язальні правовідносини з позивачем, які б передбачали вчинення таких дій, як передання переліку співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю в повному обсязі, а тому такі позовні вимоги є безпідставними; в матеріалах справи відсутні докази того, що відповідач є власником трансформаторної підстанції, свердловини № 1 та каналізаційно-насосної станції, а тому позовна вимога про зобов`язання передати у власність позивача такі об`єкти не підлягає задоволенню; вимога про зобов`язання привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів не може бути задоволена, оскільки з неї не вбачається порушеного права позивача, останнім не зазначено, яким саме чином воно має бути захищене, а крім того, в матеріалах справи відсутні докази того, що ліфти не функціонують.
Ухвалами Північного апеляційного господарського суду від 01.09.2021 та  22.09.2021 розгляд апеляційної скарги ОСББ «Виговський» на рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі № 911/2922/20 відкладено на 22.09.2021 та 20.10.2021 відповідно.
У судове засідання відповідачі та третя особа повторно не з`явились, своїх уповноважених представників не направили, про місце, день та час розгляду даної справи повідомлені належним чином.
Згідно з ч.ч. 1, 3 ст. 202 ГПК України неявка в судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час та місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею. Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі повторної неявки в судове засідання учасника справи (його представника) незалежно від причин неявки. 
Відповідно до частини 12 статті 270 ГПК України неявка сторін або інших учасників справи, належним чином повідомлених про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає її розгляду.
Обговоривши питання щодо можливості розгляду апеляційної скарги за відсутності представників відповідачів та третьої особи, явка яких у судове засідання обов`язковою не визнавалась, вислухавши думку представників позивача, враховуючи, що останні не повідомили суд про поважність причин нез`явлення до суду апеляційної інстанції, судова колегія, порадившись на місці, ухвалила здійснити розгляд апеляційної скарги за їх відсутності.  
У судовому засіданні представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги з наведених у ній підстав, просили скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі. 
20.10.2021 у судовому засіданні колегією суддів було оголошено вступну та резолютивну частини постанови господарського суду апеляційної інстанції.
Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників учасників справи, дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного. 
Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи,  у 2015 році Відділ продажу житлового комплексу ЖК «Форест Ленд» (англ. - ЖК «ForestLand») розпочав залучення інвесторів та пропонував кожному зацікавленому в отриманні квартири укладати договори про сплату пайових внесків в ЖБК «Буча-Житлобуд № 1» та ЖБК «Буча Житлобуд 2» (далі - ЖБК), які, в свою чергу, згідно з умовами договорів зобов`язалися організувати будівництво багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М.Залізняка, І.Виговського, Депутатська в м. Буча, Київської області, здати їх в експлуатацію, передати квартири, обумовлені договорами, а інвестори брали на себе зобов`язання вчасно сплатити свої пайові внески.
З метою організації будівництва, 14.08.2014 між ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ТОВ «Дієва Хвиля» було укладено договір про спільну діяльність №1/14-082014/сп (далі - Договір про спільну діяльність), за умовами якого в якості вкладу у спільну діяльність відповідач-2 передав земельні ділянки загальною площею: 5,0345 га, що належали йому на праві власності, а саме:
3210800000:01:127:0153, площею 2,8002 га;
3210800000:01:127:0259, площею 0,067 га;
3210800000:01:127:0258, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0257, площею 0,0471 га;
3210800000:01:127:0256, площею 0,0470 га;
3210800000:01:127:0255, площею 0,0471 га;
3210800000:01:127:0254, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0253, площею 0,0467 га;
3210800000:01:127:0252, площею 0,0467 га;
3210800000:01:127:0151, площею 0,6857 га;
3210800000:01:127:0242, площею 0,466 га;
3210800000:01:127:0243, площею 0,0473 га;
3210800000:01:127:0244, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0245, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0246, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0247, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0248, площею 0,047 га;
3210800000:01:127:0249, площею 0,0632 га;
3210800000:01:127:0147, площею 0,7602 га.
Як зазначає позивач, усім пайовикам житлово-будівельних кооперативів ТОВ «Дієва Хвиля» видавало Гарантійний лист, яким підтверджувало, що є власником вищезазначених 19-ти земельних ділянок, а також про те, що, ЖБК «Буча-Житлобуд № 1» наділено усіма правами залучення грошових коштів від третіх осіб шляхом укладення договору про сплату пайових внесків, з істотними умовами якого ТОВ «Дієва Хвиля» ознайомлена.
В подальшому замовник будівництва - ТОВ «Дієва Хвиля» отримало містобудівні умови та обмеження на підставі поданого містобудівного розрахунку та документів про право власності на зазначені вище земельні ділянки та додаткові земельні ділянки, які не були зазначені в Договорі про спільну діяльність.
Відповідно до містобудівного розрахунку з техніко-економічними показниками запланованого об`єкта будівництва передбачалося «Будівництво багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М.Залізняка, І.Виговського, Депутатська в м. Буча, Київської області» (в подальшому будинок № 3 по вул. Виговського в місті Буча Київської області) на 10 секцій, що розташовуються на 24-х земельних ділянках: 3210800000:01:127:0147 (частково), 3210800000:01:127:0151 (частково), 3210800000:01:127:0153 (частково), 3210800000:01:127:0259 (повністю), 3210800000:01:127:0258 (повністю), 3210800000:01:127:0257 (повністю), 3210800000:01:127:0256 (повністю), 3210800000:01:127:0255 (повністю), 3210800000:01:127:0254 (повністю), 3210800000:01:127:0253 (повністю), 3210800000:01:127:0252 (повністю), 3210800000:01:127:0251 (повністю), 3210800000:01:127:0250 (повністю), 3210800000:01:127:0240 (повністю), 3210800000:01:127:0241 (повністю), 3210800000:01:127:0242 (повністю), 3210800000:01:127:0243 (повністю), 3210800000:01:127:0244 (повністю), 3210800000:01:127:0245 (повністю), 3210800000:01:127:0246 (повністю), 3210800000:01:127:0247 (повністю), 3210800000:01:127:0248 (повністю), 3210800000:01:127:0249 (повністю), 3210800000:01:127:0153 (частково).
У грудні 2014 року ТОВ «Дієва Хвиля» отримало від ДАБІ дозвіл на виконання будівельних робіт IY115143580099.
Замовником будівництва вказаних об`єктів виступало ТОВ «Дієва Хвиля», Генеральним підрядником - ТОВ «Гіпербуд-капітал».
Відповідно до Сертифікату серії ІУ № 163173251591 від 21.11.2017 в експлуатацію введено об`єкт нового будівництва «Будівництво багатоквартирної житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури, в межах автодороги Київ-Ковель-Яготин та вулиць М.Залізняка, І. Виговського, Депутатська в місті Буча», а саме, будинок № 3 по вул. Івана Виговського м.  Буча, Київської області.
Згідно з кадастровим планом прибудинкової території до сформованої земельної ділянки увійшли 25 земельних ділянок з наступними кадастровими номерами: 3210800000:01:127:0147 (частково), 3210800000:01:127:0151 (частково), 3210800000:01:127:0153 (частково), 3210800000:01:127:0259 (частково), 3210800000:01:127:0258 (повністю), 3210800000:01:127:0257 (повністю), 3210800000:01:127:0256 (повністю), 3210800000:01:127:0255 (повністю), 3210800000:01:127:0254 (повністю), 3210800000:01:127:0253 (повністю), 3210800000:01:127:0252 (повністю), 3210800000:01:127:0251 (повністю), 3210800000:01:127:0250 (повністю), 3210800000:01:127:0148 (частково) 3210800000:01:127:0239 (частково), 3210800000:01:127:0240 (повністю) 3210800000:01:127:0241 (повністю), 3210800000:01:127:0242 (повністю), 3210800000:01:127:0243 (повністю), 3210800000:01:127:0244 (повністю), 3210800000:01:127:0245 (повністю), 3210800000:01:127:0246 (повністю), 3210800000:01:127:0247 (повністю), 3210800000:01:127:0248 (повністю), 3210800000:01:127:0249 (частково).
На думку позивача, саме вказані земельні ділянки є спільною сумісною власністю співвласників будинку та за законом мають бути передані в оренду ОСББ «Виговський». 
У 2013 році, перед початком будівництва, з метою забезпечення співвласників будинку обов`язковими житлово-комунальними послугами, за рахунок коштів пайовиків ЖБК, на земельних ділянках з кадастровими номерами 3210800000:01:127:0149 та 3210800000:01:127:0146 забудовником (ТОВ «Дієва Хвиля») було побудовано артезіанську свердловину № 1 за адресою: м. Буча, вул. Івана Виговського, буд. 2. Згідно з паспортом на свердловину № 1 вона є підвідомчою ТОВ «Форестленд-Сервіс», призначення свердловини: господарське-питне водопостачання, глибина 123 м.
21.09.2017  ТОВ «Дієва Хвиля» отримало від Комунального підприємства «Ірпіньводоканал» технічні умови № 88 на підключення об`єкту будівництва до водопостачання та водовідведення, які були погоджені Бучанською міською радою.
У 2018 році забудовником за рахунок коштів пайовиків ЖБК було побудовано каналізаційно-насосну станцію, робота якої забезпечує приймання стоків та каналізаційних вод з будинку.
З метою підтримання в належному технічному стані будинку № 3 по вул. Виговського в м. Буча, забезпечення мешканців будинку житлово-комунальними послугами, 12.09.2018 співвласники будинку створили ОСББ «Виговський», до якого на даний момент входить 61 співвласник. 
У 2019 році будинок було підключено до Свердловини № 1, з якої вода подається до будинку та по внутрішньобудинковим мережам - до квартири кожного власника, а каналізаційні стоки - до каналізаційно-насосної станції. 
Як стверджує позивач, постачання питної води до будинку забезпечується завдяки роботі обладнання, яке є власністю ОСББ «Виговський» та змонтовано на артезіанській свердловині № 1.
15.08.2019 між ТОВ «Форестленд-Сервіс» та ОСББ «Виговський» було укладено договір, предметом якого стала компенсація витрат по забезпеченню будинку питною водою, яку ОСББ «Виговський» мало оплачувати на рахунок ТОВ «Форестленд-Сервіс». 
У 2018 році була змонтована трансформаторна підстанція комплектна ТОВ «ЕМКО» тип КТП - /10/0,4-ІІ У1 (номінальна вища напруга - 10 кВ, номінальна низька напруга - 0,4 кВ, ТУ У 27.1-01412785-025:2015, 201р. IP 31), (далі - ТП), яка забезпечує постачання електричної енергії на об`єкт будівництва від AT «Укрзалізниця», з якою укладено договір приєднання ТОВ «Дієва Хвиля». В серпні 2019 року трансформаторна підстанція була приєднана та електроенергію подано на будинок, однак лише за тимчасової схемою.
15.08.2019 між ТОВ «Дієва Хвиля» та ОСББ «Виговський» було укладено договір про компенсацію витрат на електроенергію, за яким агентом ТОВ «Дієва Хвиля» визначено ТОВ «Форестленд-Сервіс». 
15.08.2019 між ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ОСББ «Виговський» підписано акт приймання-передачі частини житлового будинку по вул. Івана Виговського, 3, що в м. Буча в управління ОСББ «Виговський».
Позивач звертає увагу, що за даним актом до ОСББ «Виговський» жодних документів чи об`єктів інженерної та соціальної інфраструктури не було передано та на даний час позивач не має доступу ані до трансформаторної підстанції, ані до артезіанської свердловини № 1, ані до каналізаційно-насосної станції. 
За твердженням позивача, будинок підключено до мереж AT «Укрзалізниця» лише по тимчасовій схемі, трансформаторна підстанція не передана на баланс ОСББ «Виговський», ТОВ «Дієва Хвиля» не має договору з оператором розподільчих систем та з постачальником електричної енергії, вода у будинок постачається зі Свердловини ТОВ «Форестленд-сервіс», яка не має ліцензії по надання послуг з централізованого водопостачання, а також не має дозволу на спеціальне водокористування, система каналізування має працювати через каналізаційно-насосну станцію, яка на сьогодні працює з насосом, який запускається забудовником лише в ручному режимі після надходження чисельних звернень ОСББ «Виговський», жоден співвласник у будинку не має договору про надання послуг на постачання електричної енергії, водопостачання та водовідведення, відповідно не може користуватися пільгами та субсидіями.
Позивач наголошує на тому, що замовником будівництва не виконані роботи з облаштування прибудинкової території, зокрема не виконано благоустрій з задньої частини будинку та не встановлено дитяче ігрове обладнання, в секції № 3 будинку відсутнє ліфтове обладнання, а в секції № 2 ліфтове обладнання наявне, однак, не придатне до експлуатації.
Посилаючись на те, що маючи за мету власними силами завершити роботи, які не виконані замовником будівництва та житлово-будівельними кооперативами, ОСББ «Виговський» постійно намагається налагодити із відповідачами договірні відносини, отримати достовірну інформацію щодо подальших планів із приведення об`єкта будівництва до повного виконання, щодо стану підключення мереж по постійній схемі до міських мереж, однак відповідачі не отримують листів, не йдуть на перемовини та не надають інформації на адвокатські запити, позивач був змушений звернутись до суду з даним позовом.
Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, колегія суддів  частково погоджується з рішенням суду першої інстанції про відмову у задоволенні позовних вимог, а доводи апелянта вважає частково обґрунтованими, з огляду на наступне.
За приписами ст. 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є: 1) договори та інші правочини; 2) створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності; 3) завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; 4) інші юридичні факти. Цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.
Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов`язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.
Положеннями ч. 1 ст.16 ЦК України передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Аналогічні положення містяться у ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України. 
З огляду на положення зазначених норм та принцип диспозитивності у господарському судочинстві, позивач має право вільно обирати способи захисту порушеного права чи інтересу. 
Як способи захисту суб`єктивних цивільних прав розуміють закріплені законом матеріально-правові заходи примусового характеру, за допомогою яких проводиться поновлення (визнання) порушених (оспорюваних) прав та вплив на правопорушника.
Разом з тим, звертаючись до господарського суду, позивач вказує у позовній заяві предмет та підстави позову, тобто, самостійно визначає, яке його право, на його суб`єктивну думку, є порушеним, та в який спосіб належить здійснити судовий захист порушеного права.
Натомість, вирішуючи спір, судам належить з`ясувати наявність порушеного права позивача та відповідність обраного ним способу захисту порушеного права способам, визначеним у законодавстві. 
Відсутність порушеного права чи невідповідність обраного позивачем способу його захисту способам, визначеним законодавством, встановлюється при розгляді справи по суті та є підставою для прийняття судового рішення про відмову в позові.
При цьому, апеляційний господарський суд зазначає, що під порушенням права слід розуміти такий стан суб`єктивного права, при якому воно зазнавало протиправного впливу з боку правопорушника, внаслідок якого суб`єктивне право уповноваженої особи зазнало зменшення або ліквідації як такого. Порушення права пов`язане з позбавленням його носія можливості здійснити, реалізувати своє право повністю або частково.
Способи захисту цивільних прав та інтересів визначено приписами ч. 2 ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України, зокрема, примусове виконання обов`язку в натурі.
Як було зазначено вище, звертаючись з даним позовом до суду, позивач просив захистити його право шляхом, зокрема, зобов`язання ПП «Макс Арт» та  ТОВ «Дієва Хвиля» виконати обов`язок в натурі, а саме, передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ № 650 від 22.07.2020 в оренду на 49 років вищевказані земельні ділянки, визначивши розмір орендної плати у розмірі ставок земельного податку, затвердженого рішенням Бучанської міської ради Київської області № 5009-80-VII від 25.06.2020 за кодом: 02.03 «Для будівництва і обслуговування багатоквартирного житлового будинку для юридичних осіб».
Приписами ст. 42 Земельного кодексу України (далі - ЗК України) унормовано, що земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території державної або комунальної власності, надаються в постійне користування підприємствам, установам і організаціям, які здійснюють управління цими будинками (ч.1). Земельні ділянки, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкова територія, що перебувають у спільній сумісній власності власників квартир та нежитлових приміщень у будинку, передаються безоплатно у власність або в постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку в порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України (ч.2). Порядок використання земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначається співвласниками (ч.3). Розміри та конфігурація земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні будинки, а також належні до них будівлі, споруди та прибудинкові території, визначаються на підставі відповідної землевпорядної документації (ч.4).
Колегія суддів враховує, що Кабінетом Міністрів України не прийнятий відповідний порядок, у зв`язку з чим на даний час реалізувати передбачене цією нормою право співвласники можуть шляхом створення об`єднання співвласників багатоквартирних будинків і оформлення ним, як юридичною особою, речового права на земельну ділянку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 21.07.2020 у справі №  922/3461/17.
Відповідно до ст. 385 ЦК України власники квартир та нежитлових приміщень у багатоквартирному будинку (будинках) для забезпечення експлуатації такого будинку (будинків), користування квартирами та нежитловими приміщеннями та управління, утримання і використання спільного майна багатоквартирного будинку (будинків) можуть створювати об`єднання співвласників багатоквартирного будинку (будинків). Таке об`єднання є юридичною особою, що створюється та діє відповідно до закону та статуту.
Статтею 1 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» встановлено, що об`єднання співвласників багатоквартирного будинку - це юридична особа, створена власниками квартир та/або нежитлових приміщень багатоквартирного будинку для сприяння використанню їхнього власного майна та управління, утримання і використання спільного майна.
Згідно з ч. 4 ст. 4 цього Закону основна діяльність об`єднання полягає у здійсненні функцій, що забезпечують реалізацію прав власників приміщень на володіння та користування спільним майном членів об`єднання, належне утримання будинку та прибудинкової території, сприяння членам об`єднання в отриманні житлово-комунальних та інших послуг належної якості за обґрунтованими цінами та виконання ними своїх зобов`язань, пов`язаних з діяльністю об`єднання.
Відповідно до положень статті 4 ГПК України юридичні особи та фізичні особи - підприємці, фізичні особи, які не є підприємцями, державні органи, органи місцевого самоврядування мають право на звернення до господарського суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав та законних інтересів у справах, віднесених законом до юрисдикції господарського суду, а також для вжиття передбачених законом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням (ч.2).
Отже, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку вправі звертатися до господарського суду не лише за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, а й законних інтересів.
З встановлених обставин справи вбачається, що у даному спорі законний інтерес об`єднання співвласників багатоквартирного будинку полягає в оформленні права користування земельною ділянкою, на якій розташований будинок, та яка необхідна для його обслуговування.
У постанові Верховного Суду від 18.03.2019 у справі № 263/68/17, на яку посилається позивач у позовній заяві та апеляційній скарзі, як і в постановах Верховного Суду від 28.05.2020 у справі № 608/1732/17, від 28.08.2019 у справі № 295/7193/15-ц, від 26.06.2019 у справі № 461/3647/16-ц, від 18.07.2018 у справі №381/1886/16-ц, від 21.02.2018 у справі № 296/138/16-ц, зазначено наступний правовий висновок.
Із аналізу цільового призначення земельних ділянок, на яких розташовані багатоквартирні жилі будинки, та норм статті 42 ЗК України випливає, що в разі приватизації громадянами квартир у такому будинку земельна ділянка як така, що входить до житлового комплексу, може передаватися безоплатно у власність або надаватись у користування лише об`єднанню співвласників будинку, створеному відповідно до Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» у порядку, передбаченому постановою Кабінету Міністрів України від 11.10.2002 № 1521 «Про реалізацію Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку».
У такому разі земельна ділянка належить співвласникам жилого будинку на праві спільної сумісної власності, яка разом із загальним майном і допоміжними приміщеннями є майном співвласників, які визначають порядок його використання.
Нормами земельного законодавства не передбачено можливості передачі у власність чи користування окремим співвласникам багатоквартирних будинків земельної ділянки, на якій розташований багатоквартирний жилий будинок, або її частини.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 09.09.2020 у справі № 911/2115/19.
Разом з тим, як правильно зауважив суд першої інстанції,  нормами ЗК України передбачено передачу земельних ділянок саме у власність або постійне користування співвласникам багатоквартирного будинку, а не в оренду, як про це просить позивач.
Статтею 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» визначено, що до спільного майна багатоквартирного будинку входять права на земельну ділянку, на якій розташовані багатоквартирний будинок і належні до нього будівлі та споруди і його прибудинкова територія. 
При цьому, вказаний Закон не визначає які саме права - користування (в тому числі постійного) чи власності на земельну ділянку йде мова у визначенні поняття спільного майна.
Згідно з ч. 1 ст.  92 ЗК України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку. 
У відповідності до підпункту «д» частини 2 статті 92 ЗК України права постійного користування земельною ділянкою із земель державної та комунальної власності набувають: співвласники багатоквартирного будинку для обслуговування такого будинку та забезпечення задоволення житлових, соціальних і побутових потреб власників (співвласників) та наймачів (орендарів) квартир та нежитлових приміщень, розташованих у багатоквартирному будинку.
Отже, Земельний кодекс України містить альтернативу: співвласники багатоквартирного будинку можуть оформити речове право на земельну ділянку під житловим будинком у вигляді постійного землекористування на підставі статті 92 цього Кодексу або на праві власності на підставі статті 42 ЗК України.
Відповідна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 28.03.2018 у справі №  910/1200/17.
Крім того, статтею 181 ГК України визначено загальний порядок укладання господарських договорів. 
За приписами статті 187 цього ж Кодексу судом розглядаються спори, що виникають при укладанні господарських договорів, укладення яких є обов`язковим на підставі закону та в інших випадках, встановлених законом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору.
Частиною 3 статті 179 ГК України передбачено, що укладення господарського договору є обов`язковим для сторін, якщо він заснований на державному замовленні, виконання якого є обов`язком для суб`єкта господарювання у випадках, передбачених законом, або існує пряма вказівка закону щодо обов`язковості укладення договору для певних категорій суб`єктів господарювання чи органів державної влади або органів місцевого самоврядування.
Таким чином, необхідною умовою для укладення договору за рішенням суду є, зокрема, наявність відповідної вказівки закону на обов`язковість укладення певного договору, а застосуванню до таких спорів підлягає законодавство, яке є чинним на момент виникнення переддоговірного спору та його вирішення в судовому порядку.
Згідно з ч. 2 ст. 21 Закону України «Про оренду землі» розмір, умови і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).
Отже, орендна плата за землю у формі податку встановлюється за земельні ділянки державної та комунальної власності. 
Однак, як правильно зазначив суд першої інстанції, у даному випадку спірні земельні ділянки належать до приватної власності ПП «Макс Арт» та  ТОВ «Дієва Хвиля».
Колегія суддів вважає за необхідне зауважити, що станом на час розгляду даної справи відсутнє положення закону, яке б зобов`язувало відповідачів укласти з позивачем відповідний договір оренди земельних ділянок, а відтак, суд не наділений повноваженнями зобов`язувати відповідача-1 та відповідача-2 передавати земельні ділянки на умовах договору оренди, обов`язковість укладення якого для відповідачів законом не передбачена. 
Зазначене відповідає  ст. 19 Конституції України, згідно з якою правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством.
Враховуючи вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відсутність правових підстав для задоволення позовних вимог ОСББ «Виговський» про зобов`язання відповідача-1 та відповідача-2 передати позивачеві на умовах типового договору оренди землі, затвердженого Постановою КМУ № 650 від 22.07.2020, в оренду на 49 років спірні земельні ділянки.
Також позивач просив зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» у власність трансформаторну підстанцію, Свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію, посилаючись на те, що за актом приймання-передачі будинку від 15.08.2019, підписаним між ЖБК «Буча-Житлобуд №           1» та ОСББ «Виговський» не було передано жодних об`єктів інженерної та соціальної інфраструктури, а відтак, ОСББ «Виговський» не має доступу до вказаних об`єктів та не має можливості здійснювати їх ремонт, вкладати кошти в їх модернізацію чи реконструкцію, чи виконувати технічні умови, які не були виконані змовником будівництва.
Позивач вказував, що 07.05.2020 на артезіанській свердловині № 1 вийшов з ладу насос, який забезпечував підйом питної води на поверхню та подання її в систему водопостачання будинку, проте, обслуговуюча компанія ТОВ «Форестленд-сервіс» відмовилася від ремонту насосу чи придбання нового, внаслідок чого співвласники будинку залишилися на тиждень без води. У зв`язку з наведеною обставиною ОСББ «Виговський», на яке за законом покладено обов`язок по забезпеченню усіх співвласників житлово-комунальними та комунальними послугами, 17.05.2020 змушене було за власний рахунок придбати насос марки 4SR8/31-PDTOB «Клімат Технології» та наполягти на його встановленні в артезіанській свердловині № 1 з метою забезпечення усіх співвласників питною водою. З огляду на те, що насос 4SR8/31-PD ТОВ «Клімат Технології» придбано за рахунок коштів співвласників, ОСББ «Виговський» запропонувало ТОВ «Форестленд-сервіс» підписати акт приймання-передачі обладнання у тимчасове користування від 14.05.2020, який було направлено листом з трек-номером 0829201422587, однак, відповідний акт так і не було підписано.
Таким чином, за твердженням позивача, наразі постачання питної води до будинку забезпечується завдяки роботі обладнання, яке є власністю ОСББ «Виговський» та змонтовано на артезіанській свердловині № 1.
Крім того, з метою налагодити відносини із забудовником та утримувати свердловину, з якої подається вода, та каналізаційно-насосну станцію, яка має забезпечити повноцінну роботу системи водовідведення та каналізування, 18.05.2020  ОСББ «Виговський» звернулося з листами до ТОВ «Форестленд-Сервіс» та до ТОВ «Дієва Хвиля», в яких містилася пропозиція укласти відповідні договори. 
Зокрема, з метою врегулювання відносин, сталого забезпечення будинку №3 по вул. І. Виговського, м. Буча Київської області послугами водопостачання та водовідведення, беручи до уваги, що члени ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та «Буча-Житлобуд 2», які в подальшому створили ОСББ «Виговський», фактично своїми внесками забезпечили будівництво артезіанської свердловини №1 та продовжують вкладати власні кошти в її утримання та обслуговування, пропонувалося укласти Договір про спільне утримання Свердловини №1 між ОСББ «Виговський» та ТОВ «Форестленд-Сервіс».
З метою врегулювання відносин, забезпечення сталого забезпечення будинку № 3 по вул. Виговського, м. Буча Київської області послугами водовідведення, беручи до уваги, що члени ЖБК «Буча-Житлобуд-1» та «Буча-Житлобуд-2», які в подальшому створили ОСББ «Виговський», фактично своїми пайовими внесками забезпечили будівництво каналізаційно-насосної станції, пропонувалося укласти та підписати Договір на компенсацію витрат з утримання каналізаційно-насосної станції між ОСББ «Виговський» та ТОВ «Дієва Хвиля».
Як вбачається з матеріалів справи вказані листи з пропозиціями укласти договори, згідно з якими ОСББ «Виговський» брало на себе зобов`язання нести витрати на утримання Свердловини №1 та каналізаційно-насосної станції повернулися або зі статусом «за закінчення терміну зберігання», або залишилися без відповіді. 
Згідно зі ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
Відповідно до  ст. 331 ЦК України право власності на нову річ, яка виготовлена (створена) особою, набувається нею, якщо інше не встановлено договором або законом. Право власності на новостворене нерухоме майно (житлові будинки, будівлі, споруди тощо) виникає з моменту завершення будівництва (створення майна). Якщо договором або законом передбачено прийняття нерухомого майна до експлуатації, право власності виникає з моменту його прийняття до експлуатації. Якщо право власності на нерухоме майно відповідно до закону підлягає державній реєстрації, право власності виникає з моменту державної реєстрації.
За змістом ст. 334 ЦК України, право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом. Права на нерухоме майно, які підлягають державній реєстрації, виникають з дня такої реєстрації відповідно до закону.
Разом з тим, позивач, обґрунтовуючи свої позовні вимоги про зобов`язання передати у власність позивача трансформаторну підстанцію, свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію, не посилається та не надає доказів того, що власником вищевказаного майна є саме ТОВ «Дієва Хвиля» та доказів того, що в останнього наявний обов`язок щодо вчинення відповідних дій.
В матеріалах справи наявний паспорт свердловини № 1, в якому зазначено «Відомча належність свердловини ТОВ «Форестленд-Сервіс». Разом з тим, позовна вимога пред`явлена до ТОВ «Дієва Хвиля». 
Також з наявного в матеріалах справи договору від 15.08.2019, укладеного між ОСББ «Виговський» та ТОВ «Форестленд-Сервіс» вбачається, що останньому лише видано дозвіл на спеціальне водокористування.
Крім того, за приписами ст. 174 ГК України господарські зобов`язання можуть виникати: безпосередньо із закону або іншого нормативно-правового акта, що регулює господарську діяльність; з акту управління господарською діяльністю; з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать; внаслідок заподіяння шкоди суб`єкту або суб`єктом господарювання, придбання або збереження майна суб`єкта або суб`єктом господарювання за рахунок іншої особи без достатніх на те підстав; у результаті створення об`єктів інтелектуальної власності та інших дій суб`єктів, а також внаслідок подій, з якими закон пов`язує настання правових наслідків у сфері господарювання.
Враховуючи викладене, дослідивши матеріали справи, з огляду на відсутність доказів того, що відповідач-2 є власником таких об`єктів матеріального світу, як трансформаторна підстанція, свердловина № 1 та каналізаційно-насосна станція, а також зважаючи на відсутність у відповідача-2 будь-яких зобов`язань перед позивачем в розумінні ст. 174 ГК України, які б передбачали вчинення дій з передачі ОСББ «Виговський» у власність зазначених об`єктів, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.
Суд апеляційної інстанції також не вбачає підстав для задоволення позовної вимоги про зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів, в обґрунтування якої  позивач зазначає, що в будинку в секції № 3 відсутнє ліфтове обладнання, а в секції № 2 ліфтове обладнання наявне, однак не придатне до експлуатації.
Так, на підтвердження вказаних обставин позивач посилається на Акт приймання-передачі частини житлового будинку по вул. Івана Виговського, буд. 3, що в м. Буча в управління ОСББ «Виговський» від 15.08.2019, Протокол наради що стану будівництва та підключення будинків до інженерних мереж багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури «ForestLand» № 1 від 02.05.2018, Акт обстеження житлової забудови «ForestLand» в межах автодороги Київ-Ковель-Ягодин та вулиць М.Залізняка, І.Виговського, Депутатська від 15.05.2018, Протокол наради що стану будівництва та підключення будинків до інженерних мереж багатоповерхової житлової забудови з об`єктами соціальної інфраструктури «ForestLand» № 2 від 01.06.2018. 
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у даному випадку підтвердженням відсутності ліфтового обладнання або його непридатність до експлуатації може бути підтверджена лише Актом приймання-передачі частини житлового будинку по вул. Івана Виговського, буд. 3, що в м. Буча в управління ОСББ «Виговський» від 15.08.2019, а інші надані позивачем документи не можуть бути взяті до уваги, оскільки створені більше як за рік до передачі будинку в управління ОСББ «Виговський».
Однак, у вказаному Акті приймання-передачі від 15.08.2019 відсутні будь-які зауваження щодо відсутності чи належної роботи ліфтового обладнання, у зв`язку з чим вказана позовна вимога є необґрунтованою та недоведеною, а відтак, не підлягає задоволенню.
Також колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»   передати ОСББ «Виговський» перелік співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю у повному обсязі.
Як вбачається з матеріалів справи, вказана вимога була додатково заявлена позивачем у позовній заяві зі збільшеними позовними вимогами, однак, в обґрунтування такої вимоги позивачем не було наведено жодних правових та фактичних підстав для її задоволення. Єдиною обставиною, про яку зазначає позивач, є те, що наразі в нього відсутня повна та достовірна інформація стосовно членів кооперативу, які внесли свої паї в повному обсязі, що створює нерівні права серед співвласників будинку, які зацікавлені в утриманні будинку та прибудинкової території за рахунок внесків та платежів до ОСББ «Виговський».
Враховуючи відсутність у ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»   будь-яких зобов`язань перед позивачем в розумінні ст. 174 ГК України, які б передбачали вчинення дій з передачі ОСББ «Виговський» переліку співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю у повному обсязі, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про відмову у задоволенні вказаної позовної вимоги.
При цьому, суд апеляційної інстанції відхиляє доводи апелянта про те, що ним обрано найбільш ефективний спосіб захисту своїх прав, який би у разі задоволення вказаних позовних вимог, забезпечив би реальний захист прав на житло з усім комплексом необхідних для кожного співвласника житлово-комунальних послуг.
Так, згідно зі ст. 55 Конституції України права і свободи людини і громадянина захищаються судом. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Відповідно до статті 5 ГПК, здійснюючи правосуддя, господарський суд захищає права та інтереси фізичних і юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором. У випадку, якщо закон або договір не визначають ефективного способу захисту порушеного права чи інтересу особи, яка звернулася до суду, суд відповідно до викладеної в позові вимоги такої особи може визначити у своєму рішенні такий спосіб захисту, який не суперечить закону.
Враховуючи положення ч. 1   ст. 9 Конституції України  та беручи до уваги ратифікацію   Законом України від 17.07.1997 N475/97-ВР   Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод  1950 року і Першого протоколу та протоколів N 2,4,7,11 до Конвенції та прийняття  Закону України від 23.02.2006 «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», суди також повинні застосовувати  Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод  (Рим, 4 листопада 1950 року) та рішення Європейського суду з прав людини як джерело права.
За статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі - Конвенція) визнається право людини на доступ до правосуддя, а за статтею 13 Конвенції - на ефективний спосіб захисту прав, і це означає, що особа має право пред`явити в суді таку вимогу на захист цивільного права, яка відповідає змісту порушеного права та характеру правопорушення. Пряма чи опосередкована заборона законом на захист певного цивільного права чи інтересу не може бути виправданою.
Особа, якій належить порушене право, може скористатися не будь-яким на свій розсуд, а певним способом захисту такого свого права, який прямо визначається спеціальним законом, що регламентує конкретні цивільні правовідносини, або договором.
Велика Палата Верховного Суду неодноразово звертала увагу, що застосування конкретного способу захисту цивільного права залежить як від змісту права чи інтересу, за захистом якого звернулася особа, так і від характеру його порушення, невизнання або оспорення. Такі право чи інтерес мають бути захищені судом у спосіб, який є ефективним, тобто таким, що відповідає змісту відповідного права чи інтересу, характеру його порушення, невизнання або оспорення та спричиненим цими діяннями наслідкам (постанови Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2018 у справі №338/180/17, від 11.09.2018 у справі № 905/1926/16, від 30.01.2019 у справі №569/17272/15-ц та від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17).
На переконання суду апеляційної інстанції, у даній справі шляхом заявлення вимог про зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» у власність трансформаторну підстанцію, Свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію та привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів, а також про           зобов`язання ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»   передати ОСББ «Виговський» перелік співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю у повному обсязі, позивачем було обрано неефективний спосіб захисту своїх прав.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції не може погодитися з висновком місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення вимоги позивача про зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» технічну документацію згідно з переліком, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 17.07.2018 №176, виходячи з наступного.
Так, до Переліку технічної документації на багатоквартирний будинок, затвердженого вказаним наказом Мінрегіонбуду, включено наступну документацію:
1. Технічний паспорт на багатоквартирний будинок.
2. Паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва.
3. Енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем.
4.  Проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем.
5. Документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів.
6. Технічна документація обладнання котелень.
7. Технічна документація на ліфти.
8. План земельної ділянки.
9. Акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок.
10. Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.
При цьому, як правильно зауважують відповідачі, вказаним наказом Мінрегіонбуду встановлено лише перелік технічної документації та не встановлено жодних зобов`язань для будь-яких осіб. 
З преамбули зазначеного наказу Мінрегіонбуду вбачається, що такий прийнятий на виконання пункту 1 частини 8 статті 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» та пункту 8 Положення про Мінрегіонбуду, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 30.04.2014 № 197. 
Згідно з п. 1 ч. 8 ст. 18 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» у разі припинення дії договору про надання послуг з управління багатоквартирним будинком управитель багатоквартирного будинку зобов`язаний не пізніше дня, що настає за днем припинення дії договору, передати новому управителю багатоквартирного будинку чи особі, уповноваженій співвласниками або об`єднанням співвласників багатоквартирного будинку наявну технічну документацію на такий будинок за переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізацію державної політики у сфері житлово-комунального господарства.
Таким чином, вказаним положенням врегульовані відносини між управителями житлового будинку. 
Відповідно до пункту 7 статті 1 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа-підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Однак, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ «Дієва Хвиля» не укладало жодних договорів із співвласниками щодо забезпечення належного утримання та ремонту спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належних умов проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Отже, як правильно встановлено судом першої інстанції, відповідач - ТОВ «Дієва Хвиля» не був управителем будинку № 3 по вул. І. Виговського у м. Буча, тому вищевказані норми права до спірних правовідносин не підлягають застосуванню.
При цьому, колегія суддів погоджується з доводами апеляційної скарги про те, що місцевим господарським судом безпідставно здійснено посилання в оскаржуваному рішенні на приписи Закону України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» щодо визначення терміну «управитель», оскільки в зазначеному Законі значення «управитель» застосовується до фінансової установи, яка здійснює управління в фонді фінансування будівництва (ФФБ), проте, під час будівництва у місті Буча Київської області житлового комплексу ЖК «Форест Ленд» забудовник - ТОВ «Дієва Хвиля» не був учасником відносин з ФФБ.
Як зазначає позивач, не заперечує відповідач та вбачається з матеріалів справи, фінансування будівництва відбувалося із застосуванням іншого правового механізму, а саме, через житлову кооперацію та прийняття паїв від членів кооперативів. 
Крім того, Закон України «Про фінансово-кредитні механізми і управління майном при будівництві житла та операціях з нерухомістю» не регулює відносини між забудовником та створеним ОСББ.
Разом з тим, в обґрунтування вказаної позовної вимоги позивач посилався на ч. 5 статті 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку», відповідно до якої замовник будівництва або попередній власник будинку зобов`язаний передати паспорт об`єкта будівництва та один примірник технічної документації на будинок згідно з переліком, визначеним центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної житлової політики і політики у сфері житлово-комунального господарства, співвласникам в особі їх об`єднання або особі, уповноваженій співвласниками у передбаченому цим Законом порядку.
Таким чином, об`єднання співвласників багатоквартирного будинку, у даному випадку - ОСББ «Виговський» має право на отримання від замовника будівництва - ТОВ «Дієва Хвиля» примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж.
Крім того, згідно з ч.ч. 18, 19 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, у тримісячний строк з дня державної реєстрації об`єднання забезпечує передачу йому примірника технічної та іншої передбаченої законодавством документації на будинок, а також документа, на підставі якого багатоквартирний будинок прийнято в експлуатацію, технічного паспорта і планів інженерних мереж. У разі відсутності документації на багатоквартирний будинок колишній балансоутримувач багатоквартирного будинку або особа, яка здійснювала управління багатоквартирним будинком до створення об`єднання, протягом півроку з дня державної реєстрації об`єднання відновлює її за власний рахунок.
Передбачений ч. 18 ст. 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» обов`язок попереднього балансоутримувача будинку з передачі документації на будинок об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку виникає у нього з дня державної реєстрації об`єднання та не залежить від прийняття об`єднанням рішення про передачу йому функцій з управління будинком та про прийняття будинку на баланс, оскільки будь-яких інших умов, крім державної реєстрації об`єднання, для передачі документації від попереднього балансоутримувача Законом не визначено. 
Відповідний правовий висновок викладено у постанові Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 05.07.2019 у справі № 910/6167/18.
З огляду на викладене вище, передача відповідної технічної документації ОСББ можлива за умови прийняття останнім відповідного рішення загальними зборами об`єднання, яке, відповідно, породжує у попереднього балансоутримувача обов`язок передати таку документацію.
Матеріалами справи підтверджується створення та проведення державної реєстрації ОСББ «Виговський», а також прийняття останнім на свій баланс частини житлового будинку по вул. Івана Виговського, 3, в м. Буча.
Отже, строк виконання відповідачем-2 свого зобов`язання з передачі позивачеві технічної документації є таким, що настав. Доказів на підтвердження передачі позивачеві технічної документації відповідачем-2 до матеріалів справи не надано, а також не зазначено законних підстав для ухилення від такого обов`язку.
Доводи представника відповідачів стосовно того, що уся документація була вилучена під час обшуків, не підтверджена жодним доказом, зокрема, протоколом обшуку, описом до протоколу з переліком цієї технічною документацією чи іншими документами.
Крім того, посилання представника відповідачів на те, що позивачем не доведено наявності оспорюваних документів у розпорядженні відповідача-2, колегія суддів відхиляє з огляду на те, що обставини фактичної наявності або відсутності такої документації у відповідача не мають істотного значення для вирішення цієї категорії спорів, оскільки відповідно до ч. 5 ст. 5 Закону України «Про особливості здійснення права власності у багатоквартирному будинку» така документація повинна була бути передана замовником будівництва позивачеві, а у випадку відсутності документації на багатоквартирний будинок відповідач відповідно до вимог ч.19 статті 6 Закону України «Про об`єднання співвласників багатоквартирного будинку» зобов`язаний відновити її за власний рахунок.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у складі суддів Об`єднаної палати Касаційного господарського суду в постанові від 05.07.2019 у справі №910/6167/18, постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду № 917/1208/18 від 13.11.2019, № 921/753/16-г/11 від 11.06.2019, від 16.01.2020 у справі № 910/3215/19:
Отже, як правильно зазначає апелянт, навіть у разі вилучення такої документації у відповідача-2, обов`язок з передачі технічної документації визначений законодавчо, є безумовним та не ставиться в залежність від того, чи є у нього відповідні документи в наявності. У свою чергу, невиконання відповідачем-2 такого обов`язку унеможливлює здійснення позивачем функцій з утримання житлового будинку.
При цьому, вимога позивача передати окрім документів, визначених у Переліку технічної документації на багатоквартирний будинок, затвердженому наказом Мінрегіонбуду від 17.07.2018 №176, технічну документацію обладнання - трансформаторної підстанції, Свердловини № 1, каналізаційно-насосної станції, колегія суддів вважає безпідставною, оскільки, як було зазначено вище, матеріали справи не містять доказів того, що відповідач-2 є власником таких об`єктів, а відтак, і доказів того, що документи на вказані об`єкти перебувають або повинні перебувати у його володінні.
З огляду на вищевикладені положення законодавства, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового задоволення вимоги позивача про зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 17.07.2018 №176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок, паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем, проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів;  технічну документацію на ліфти; плани земельних ділянок; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.
Статтею 129 Конституції України встановлено, що основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Згідно з ч.ч. 1-3 ст. 13 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. 
Відповідно до ст.ст. 76-77 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Обов`язок із доказування необхідно розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб`єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з`ясувати обставини, які мають значення для справи. 
Водночас, саме позивач повинен довести обставини, які входять до предмету доказування у справі та які підтверджують факт порушення його права відповідачем. 
Відповідно до частини 1 статті 86 ГПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
За приписами ч. 4 ст. 236 ГПК при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Водночас, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову в частині вимоги позивача про передачу ТОВ «Дієва Хвиля» технічної документації на багатоквартирний будинок, та проектної документації, разом з документами, що підтверджують прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів. 
З огляду на встановлені обставини справи, наявні в матеріалах справи докази, вимоги законодавства та правові позиції Верховного Суду у даній категорії спорів, колегія суддів дійшла висновку про часткове задоволення позовних вимог, а саме, зобов`язати ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Мінрегіонбуду від 17.07.2018 №176. 
В іншій частині позову, а саме, у задоволенні вимог позивача про присудження до виконання обов`язку в натурі, шляхом зобов`язання ПП «Макс Арт» та ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» на умовах типового договору оренди землі в оренду на 49 років земельні ділянки; зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» передати ОСББ «Виговський» у власність трансформаторну підстанцію, Свердловину № 1 та каналізаційно-насосну станцію; зобов`язання ТОВ «Дієва Хвиля» привести ліфтове обладнання будинку до стану технічної експлуатації, зробивши необхідні відмітки в паспортах ліфтів; зобов`язання ЖБК «Буча-Житлобуд №1» та ЖБК «Буча-Житлобуд 2»   передати ОСББ «Виговський» перелік співвласників будинку, з якими було укладено договори про сплату пайових внесків із зазначенням членів кооперативу, які виконали свої зобов`язання щодо внесення паю, правомірно відмовлено судом першої інстанції, оскільки такі вимоги не ґрунтуються на нормах чинного законодавства.
Крім того, колегія суддів відхиляє посилання апелянта на порушення судом першої інстанції норм процесуального права в частині невизначення в підготовчому засіданні порядку дослідження доказів, якими обґрунтовується підстави вимог та заперечень (відповідно до ст. 209 ГПК України), а також непроведення стадії дослідження доказів (відповідно до ст. 210 ГПК України), зокрема, дослідження письмового висновку експерта, який було представлено суду третьою особою, а саме, Бучанською міською радою (відповідно до ст.  214 ГПК України) та непроведення судових дебатів в порядку, визначеному статтями 217 та 218 ГПК України.
Так, за приписами статті 209 ГПК України суд, заслухавши вступне слово учасників справи, з`ясовує обставини, на які учасники справи посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, та досліджує в порядку, визначеному в підготовчому засіданні у справі, докази, якими вони обґрунтовуються. З урахуванням змісту спірних правовідносин, обставин справи та зібраних у справі доказів суд під час розгляду справи по суті може змінити порядок з`ясування обставин справи та порядок дослідження доказів, про що зазначається у протоколі судового засідання.
Відповідно до статті 210 ГПК України суд під час розгляду справи повинен безпосередньо дослідити докази у справі: ознайомитися з письмовими та електронними доказами, висновками експертів, поясненнями учасників справи, викладеними в заявах по суті справи, показаннями свідків, оглянути речові докази. Докази, що не були предметом дослідження в судовому засіданні, не можуть бути покладені судом в основу ухваленого судового рішення. Письмові, речові і електронні докази оглядаються у судовому засіданні, за винятком випадків, передбачених цим Кодексом, і пред`являються учасникам справи за їх клопотанням, а в разі необхідності - також свідкам, експертам, спеціалістам. 
Висновок експерта за клопотанням учасника справи оголошується в судовому засіданні під час дослідження письмових доказів. Суд може оголосити тільки стислий зміст висновку експерта. Учасники справи можуть давати свої пояснення з приводу висновку експерта (ст. 214 ГПК України).
Статтею 217 ГПК України встановлено, що  про закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами суд зазначає в протоколі судового засідання і переходить до судових дебатів. 
Згідно зі ст. 218 ГПК України у судових дебатах виступають з промовами (заключним словом) учасники справи. У цих промовах можна посилатися лише на обставини і докази, досліджені в судовому засіданні. В дебатах учасник виступає самостійно або призначає для виступу одного представника. Порядок проведення, тривалість судових дебатів та черговість виступів учасників справи визначаються головуючим виходячи з розумно необхідного часу для викладення учасниками справи їх позиції по справі. З дозволу суду промовці можуть обмінюватися репліками. Право останньої репліки завжди належить відповідачеві та його представникові.
Разом з тим, вищевказані порушення наведених норм процесуального права, на які посилається апелянт, спростовуються наявними матеріалами справи, зокрема, протоколами та технічними записами судових засідань, з яких вбачається, що судом першої інстанції під час розгляду справи дотримано порядок проведення підготовчого засідання, дослідження наявних в матеріалах справи доказів та після закінчення з`ясування обставин та перевірки їх доказами надано учасникам справи можливість виступу з промовами (заключним словом) у судових дебатах.
При цьому, Європейський суд з прав людини у справі «Проніна проти України» у рішенні від 18.07.2006 та у справі «Трофимчук проти України» у рішенні від 28.10.2010 зазначив, що пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент сторін. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень.
З урахуванням усіх фактичних обставин справи, встановлених місцевим господарським судом та судом апеляційної інстанції, інші доводи, викладені в апеляційній скарзі, не заслуговують на увагу, оскільки не впливають на вирішення спору у даній справі.
Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 275 ГПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове рішення у відповідній частині або змінити рішення.
Підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення, у відповідності до пунктів 1-4 частини 1 статті 277 ГПК України, є  нез`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, встановленим обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, зважаючи на встановлене вище, дійшла висновку про те, що доводи скаржника знайшли своє часткове підтвердження матеріалами справи, оскільки оскаржуване рішення прийняте за неправильного застосування норм матеріального права, а висновки суду першої інстанції, викладені в ньому, частково не відповідають обставинам справи, у зв`язку з чим апеляційна скарга ОСББ «Виговський»  підлягає частковому задоволенню, рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі №911/2922/20 - частковому скасуванню, з постановленням нового рішення про часткове задоволення позовних вимог.
Витрати по сплаті судового збору за подання позовної заяви та апеляційної скарги у відповідності до вимог ст. 129 ГПК України покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Керуючись ст. ст. 253-255, 269, 270-271, 275-284 Господарського процесуального кодексу України, Північний апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку  «Виговський» на рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі №911/2922/20 задовольнити частково.
2. Рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі №911/2922/20 скасувати в частині відмови у задоволенні позовної вимоги Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку  «Виговський»  до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієва Хвиля» про зобов`язання передати технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 №176.
3. Ухвалити в цій частині нове судове рішення, яким позовну вимогу Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієва Хвиля» про зобов`язання передати технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 №176, задовольнити частково.
4. Зобов`язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Дієва Хвиля» (29000, м. Хмельницький, Вінницьке шосе, 6/2; ідентифікаційний код 33789984) передати Об`єднанню співвласників багатоквартирного будинку «Виговський» (08292, Київська обл., місто Буча(пн), вул. Івана Виговського, будинок 3; ідентифікаційний код 42468869) технічну документацію згідно з Переліком, затвердженим наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 17.07.2018 №176, а саме: технічний паспорт на багатоквартирний будинок, паспорт об`єкта, складений за результатами обстеження прийнятих в експлуатацію об`єктів будівництва; енергетичний сертифікат і звіт про обстеження інженерних систем, проектна документація зі схемами влаштування внутрішньобудинкових систем; документ, що підтверджує прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об`єктів; технічну документацію на ліфти; плани земельних ділянок; акти приймання-передавання технічної документації на багатоквартирний будинок; Паспорти, гарантійні документи, акти випробування, повірки й опломбування та інші технічні документи на системи, мережі, встановлені прилади, устаткування та обладнання у багатоквартирному будинку.
5. В іншій частині рішення Господарського суду Київської області від 13.05.2021 у справі № 911/2922/20 залишити без змін.
6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Дієва Хвиля» (29000, м. Хмельницький, Вінницьке шосе, 6/2; ідентифікаційний код 33789984) на користь Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку  «Виговський»  (08292, Київська обл., місто Буча(пн), вул. Івана Виговського, будинок 3; ідентифікаційний код 42468869) 2 102 (дві тисячі сто дві) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання позовної заяви та 3 153 (три тисячі сто п`ятдесят три) грн 00 коп. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.
7. Доручити Господарському суду Київської області видати наказ на виконання даної постанови.
8. Матеріали справи № 911/2922/20 повернути до Господарського суду Київської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом 20 днів, відповідно до ст. ст. 286-291 ГПК України.
          Повний текст постанови складено 25.10.2021.

Головуючий суддя                                                            А.О. Мальченко 

Судді                                                                                О.В. Агрикова

                                                                                М.Г. Чорногуз