Справа № 462/5652/18                  Головуючий у 1 інстанції: 
Провадження № 88-ц/811/4/20                Доповідач в 2-й інстанції: Приколота Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

23 листопада 2021 року м. Львова

Справа № 462/5652/18
Провадження № 88-ц/811/4/20
       
Львівський апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого - Приколоти Т.І.,
суддів : Мікуш Ю.Р., Савуляка Р.В.
секретар Іванова О.О.

розглянув цивільну справу за заявою ОСОБА_1  про  перегляд  постанови  Львівського апеляційного  суду  від  16 травня  2019 року   за  нововиявленими обставинами,  за  позовом  ОСОБА_1 до Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» про стягнення середнього заробітку, -

встановив:
10 в1 жовтня 2018 року у розмірі 88 892 , 85 грн. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року апеляційну скаргу ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» задоволено частково. Рішення Залізничного районного м.Львова від 31 жовтня 2018 року скасовано та прийнято нове рішення. Позов задоволено частково. Стягнуто з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 318,32 грн. - сума зазначена без врахування податків та обов`язкових платежів, а також 253,18 грн. судового збору. В решті позову відмовлено. Проведено розподіл судових витрат.
22 квітня 2020 року  ОСОБА_1 подала до суду апеляційної інстанції заяву про перегляд постанови Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року за нововиявленими обставинами. У обгрунтування заяви посилається на те, що цією постановою скасовано рішення суду першої інстанції та прийнято нове, яким стягнуто з ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» на її користь середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 25 318,32 грн. та судові витрати. Вказує, що на підставі п.8 постанови Кабінету Міністрів України від 8 лютого 1995 р. № 100 «Про затвердження Порядку обчислення середньої заробітної плати», довідки ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» від 7 серпня 2018 року №580-1732, Довідки ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» №357 визначено середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні. Постанова суду грунтується на розрахунку: 408,36 грн. (середньоденний заробіток) х 62 (кількість днів затримки розрахунку). Зазначає, що рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 2 березня 2020 року у справі №462/7918/19 встановлено, що з січня 2008 року до дня звільнення ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» недонараховувало, а відповідно недоплачувало їй ( ОСОБА_1 ) заробітну плату. Отже, згаданим рішенням встановлено, що у червні 2018 року її зарплата мала становити 18 204,54 грн., а в липні 2018 року - 14 400,54 грн. Стверджує, що розрахунок середньоденного заробітку має бути здійснений наступним чином (18 204,54 грн. + 14400,54 грн.) / 40 = 815,13 грн. Вказує, що середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні має становити 55 591,66 грн. Вважає, що ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» систематично недонараховувало і недоплачувало їй (позивачу) заробітну плату, про що їй не було відомо на час прийняття постанови апеляційними судом.
Рішення Залізничного районного суду міста Львова від 2 березня 2020 року у справі №462/7918/19 є вирішальним доказом у цій справі, який раніше не був їй доступний, однак міг би призвести до іншого результату судового розгляду. Стверджує, що про нововиявлені обставини їй стало відомо 14 квітня 2020 року, коли рішення Залізничного районного суду міста Львова від 2 березня 2020 року було опубліковано на сайті «Єдиний державний реєстр судових рішень». Просить заяву про перегляд рішення за нововиявленими обставинами задовольнити та змінити постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року, стягнути з ДП «Львівський державний завод «ЛОРТА» на її користь 55 591,66 грн. середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні за період з 6 серпня 2018 року по 31 жовтня 2018 року.
Належним чином повідомлені про час та місце розгляду справи учасники в судове засідання не прибули, заяв про відкладення розгляду справи не подали. Суд ухвалив проводити розгляд справи за наявними матеріалами у відсутності учасників справи.
Згідно з частиною 2 статті 247 ЦПК України у разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до частин 4 і 5 статті 268 ЦПК України у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення без його проголошення.
Датою прийняття рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Заслухавши суддю-доповідача, колегія суддів приходить до висновку, що заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами належить задовольнити з огляду на наступне.
Встановлено, що рішенням Залізничного районного суду м. Львова від 31 жовтня 2018 року позов ОСОБА_1 задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 6 серпня по 31 жовтня 2018 року у розмірі 88 892 , 85 грн. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено.
Постановою Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року стягнуто з відповідача на користь позивача середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні за період з 6 серпня по 31 жовтня 2018 року у розмірі 25 318,32 грн. Вирішено питання судових витрат. В решті позову відмовлено. 
Апеляційний суд прийшов до висновку про наявність порушення трудових прав позивача через невиплату роботодавцем належних їй сум при звільненні у строки, зазначені у статті 116 КЗпП України при відсутності спору про розмір виплат. Відповідно до вимог статті 117 цього Кодексу з відповідача підлягає стягненню в користь позивача її середній заробіток за весь час затримки по день фактичного розрахунку.
Розрахунок середнього заробітку час затримки виплат при звільненні належить проводити відповідно до Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року.
З урахуванням довідки № 357 середньоденний заробіток ОСОБА_1 становить 408,36 грн. (з урахуванням заробітку за червень і липень 2018 року, які передували серпню 2018 року, у якому проведено звільнення). Відповідачем допущена затримка повного розрахунку з позивачем на 62 дні (з 6 серпня по 31 жовтня 2018 року - день ухвалення судом рішення). Суд визначив середній заробіток за час затримки розрахунку із позивачем по день фактичного розрахунку становить у 25 318,32 грн. (408,36 х 62). 
Колегія суддів не погодилася з доводами позивача, що середньомісячний розрахунок належить проводити з урахуванням нарахованих їй сум при звільненні у серпні 2018 року, оскільки це не відповідає Порядку обчислення середньої заробітної плати, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 100 від 8 лютого 1995 року. У серпні відбулося звільнення позивача і у цьому місяці їй нараховано всі належні суми, зокрема і компенсацію за невикористану відпустку.
Рішенням Залізничного районного суду міста Львова від 2 березня 2020 року у справі №462/7918/19 встановлено, що з січня 2008 року до дня звільнення ДП «ЛДЗ «ЛОРТА» позивачеві не нараховано заробітну плату в повному обсязі, а відповідно не доплачено заробітну плату. Отже, згаданим рішенням встановлено, що у червні 2018 року її зарплата мала становити 18 204,54 грн., а в липні 2018 року - 14 400,54 грн. 
Відповідно до частини першої статті 423 ЦПК України рішення, постанова або ухвала суду, якими закінчено розгляд справи, що набрали законної сили, можуть бути переглянуті за нововиявленими або виключними обставинами.
Підставами для перегляду судового рішення за нововиявленими обставинами є, згідно із пунктом 1 частини другої статті 423 ЦПК України, істотні для справи обставини, що не були встановлені судом та не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.
Не є підставою для перегляду рішення суду за нововиявленими обставинами: 1) переоцінка доказів, оцінених судом у процесі розгляду справи; 2) докази, які не оцінювалися судом, стосовно обставин, що були встановлені судом (частина четверта стаття 423 ЦПК України).
Нововиявлені обставини - це юридичні факти, які мають істотне значення для розгляду справи та існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, а також обставини, які виникли після набрання судовим рішенням законної сили та віднесені законом до нововиявлених обставин (частина друга стаття 423 ЦПК України. 
Необхідними умовами нововиявлених обставин, визначених пунктами 1, 2 частини другої статті 423 ЦПК України, є те, що вони існували на час розгляду справи; ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи; вони входять до предмета доказування у справі та можуть вплинути на висновки суду про права та обов`язки осіб, які беруть участь у справі. 
Нововиявлені обставини мають підтверджуватися фактичними даними (доказами), що в установленому порядку спростовують факти, покладені в основу судового рішення.
Суд має право скасувати або змінити судове рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини можуть вплинути на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.
Вирішуючи питання про наявність нововиявлених обставин, суд повинен розмежовувати нововиявлені обставини та нові обставини. Судам необхідно розрізняти нові докази та докази, якими підтверджуються нововиявлені обставини, оскільки нові докази не можуть бути підставою для перегляду судового рішення у зв`язку з нововиявленими обставинами.
При цьому, обставини, які є підставою для перегляду судового рішення, - це юридичні факти, які існували на час розгляду справи, але не були і не могли бути відомі заявнику, повинні бути істотними, тобто такими, що могли вплинути на висновки суду при ухваленні судового рішення і були встановлені після набрання ним законної сили.
З урахуванням встановленого, колегія суддів прийшла до висновку, що заявник довела наявність нововиявлених обставин, які існували на час прийняття Львівським апеляційним судом постанови від 16 травня 2019 року, але не були відомі, оскільки такі встановлені рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 2 березня 2020 року, яке набрало законної сили 22 лютого 2021 року. 
Згідно розрахунку середньоденного заробітку ОСОБА_1 з врахуванням обставин, встановлених рішенням Залізничного районного суду м.Львова від 2 березня 2020 року (815,13 грн.), в її користь підлягає стягненню середній заробіток за час затримки розрахунку в розмірі 55 591,66 грн. Тому постанова Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року підлягає перегляду за нововиявленими обставинами та зміні в частини розміру середнього заробітку за час затримки розрахунку при звільненні.
Відповідно до вимог статті 141 ЦПК України з відповідача в користь позивача підлягає стягненню судовий збір в розмірі 1 057,20 грн.
Керуючись ст.ст. 141,423, 429, 382-384,388-391 ЦПК України,  суд,-
п о с т а н о в и в:
Заяву ОСОБА_1 про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Львівського апеляційного суду   від  16  травня  2019 року  задовольнити.
Переглянути постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року по справі №462/5652/18.
Змінити постанову Львівського апеляційного суду від 16 травня 2019 року по справі №462/5652/18 та стягнути з Державного підприємства «Львівський державний завод «ЛОРТА» (р/р НОМЕР_1 ПАТ АБ «УКРГАЗБАНК», МФО 320478, ЄДРПОУ 30162618, ІПН 301626113031, Свідоцтво платника податку ПДВ 17728310, юридична адреса: м. Львів, вул. Патона, буд. 1) на користь ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків з Державного реєстру фізичних осіб - платників податків НОМЕР_2 , місце проживання: АДРЕСА_1 ) середній заробіток за час затримки розрахунку при звільненні у розмірі 55 591,66 грн. (п`ятдесят п`ять тисяч п`ятсот дев`яносто одну грн. 66 коп.) за період з 6 серпня 2018 року по 31 жовтня 2018 року та 1 057,20 грн. (одну тисячу п`ятдесят сім грн.20 коп.) судового збору.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови.
Повний текст постанови складено 23 листопада 2021 року.

Головуючий 

Судді