ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року	Львів	Справа № 344/1008/21 пров. № А/857/16227/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:
головуючого судді –                                       Кушнерика М.П.
суддів –                                                            Курильця А.Р., Мікули О.І.; 

розглянувши у порядку письмового провадження в місті Львові апеляційні скарги ОСОБА_1 , Інформаційно-довідкового департаменту ДПС на рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 року, прийняте суддею Боршовським Т.І. в м. Івано-Франківську, в порядку спрощеного позовного провадження року у справі № 344/1008/21 за адміністративним позовом ОСОБА_1 до кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання до вчинення дій, -
                                                       ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернулася з позовом, в новій редакції якого просить, визнати протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо ненадання (надання неповної) публічної інформації та документації за усним зверненням позивача; зобов`язати відповідача надати ОСОБА_1 повну інформацію та документацію, що запитувалась згідно усного запиту; зобов`язати Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС надати позивачу належним чином посвідчений документ про скасування особистого ключа ОСОБА_1 та зміст даних сертифікатів за № 9182362 і № 9182363.
В обґрунтування вимог позовної заяви зазначає, що 23.12.2020 з метою скасування свого електронного ключа вона звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг - інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську, однак під час написання заяви про скасування електронного ключа дізналась про існування двох сертифікатів за № 9182362 та № 9182363. Цього ж дня, вона звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення про наявність в неї двох сертифікатів, оскільки вважає, що має бути лише один електронний ключ та один сертифікат. Проте, жодної інформації у відповідь на запит щодо сертифікатів не отримала.
Рішенням Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо надання інформації на усний запиту ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020.
Зобов`язано Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 в частині щодо наявності в ОСОБА_1 двох кваліфікованих сертифікатів та надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію на такий запит.
Рішення суду в частині зобов`язання Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 на доступ до публічної інформації від 23.12.2020 звернуто до негайного виконання.
Cтягнуто на користь ОСОБА_1  за рахунок бюджетних асигнувань Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС 454,0 гривні судових витрат по сплаті судового збору.
ОСОБА_1 та Інформаційно-довідковий департамент ДПС подали апеляційні скарги, з підстав порушення судом норм матеріального та процесуального права, неповного з`ясування обставин справи.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги позивачка вказує на те, що суд першої інстанції помилково не зобов`язав відповідача повторно надіслати їй належним чином завірені документи, через відсутність спору між нею та відповідачем. Вважає таке твердження безпідставним та необгрунтованим, оскільки, на її погляд, вона не отримала належним чином оформлені документи від відповідача про виготовлення та скасування її електронного підпису.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою позовні вимоги задовольнити повністю.
Стягнути з відповідача на її користь судові витрати по сплаті судового збору в суді першої та апеляційної інстанції.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги Інформаційно-довідковий департамент ДПС вказує на те, що 30.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до відділу реєстрації користувачів при ГУ ДПС в Івано-Франківській області Інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про створення електронного ключа (електронного цифрового підпису).
23.12.2020 позивач звернулась до відділу із заявою про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, а саме скасування кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів. Під час подання заяви позивач задала питання адміністратору реєстрації щодо наявності в неї двох кваліфікованих сертифікатів на яку отримала відповідь на вказане запитання з посиланням на пункт 6.2 розділу 6 Регламенту КНЕДП ІДД ДПС, яким визначено, що для формування кваліфікованих сертифікатів використовуються запити на формування кваліфікованих сертифікатів підпису та шифрування, які створюються в процесі генерації особистого та відкритого ключів. Фактично кожному особистому ключу підписувача відповідають два сертифікати відкритого ключа – сертифікат підпису та сертифікат шифрування, які формуються одночасно, а отже мають однакові дати і час початку та закінчення строку дії, один з них використовується для підписання електронного документа, інший – для шифрування даних. Сертифікат відкритого ключа визначає належність особистого ключа підписувачу та містить дані про підписувача, а також дату завершення строку дії сертифіката. Проте, незважаючи на отримання вичерпної відповіді на запитання, позивач надалі вимагала пояснення від адміністратора реєстрації та керівника відділу.
Апелянт зазначає, що відділ є структурним підрозділом управління центру сертифікації ключів ІДД ДПС, основним завданням якого є надання електронних довірчих послуг, а реєстрація та розгляд звернень не є функціональними обов`язками відділу.
Крім того, начальником відділу було запропоновано позивачу обрати зручний спосіб подання звернення, встановлений Законом України «Про звернення громадян» та Порядком № 297, з метою забезпечення права на звернення та права вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію, які гарантовані Основним Законом України. Тому дії працівників відповідача не можна вважати бездіяльністю. При цьому, апелянт наголошує, що від ОСОБА_1 не надходило жодного звернення до Інформаційно-довідкового департаменту ДПС.
Просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти постанову, якою в задоволенні позову відмовити.
Відповідач подав відзив на апеляційну скаргу, в якому просить відмовити у задоволенні апеляційної скарги ОСОБА_1 .
Позивач не скористалася правом подання відзиву на апеляційну скаргу відповідача, що не перешкоджає розгляду справи по суті.
Оскільки апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами, відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, обговоривши доводи апеляційної скарга та перевіривши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційні скарги позивача та відповідача підлягають задоволенню частково з таких підстав.
Згідно ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Судом встановлено, що 30.11.2020 ОСОБА_1 звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про створення електронного ключа (електронного цифрового підпису), що підтверджується копією реєстраційної картки для фізичної особи (а.с. 47).
23.12.2020 з метою скасування свого електронного ключа позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з заявою про зміну статусу кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів від 23.12.2020 (а.с. 48).
23.12.2020 відповідач скасував сертифікати електронного ключа ОСОБА_1 з причини: зміна даних про власника, що підтверджується витягами з програмного технічного комплексу Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС за результатами пошуку сертифікатів (а.с. 49-52).
23.12.2020 позивач звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом, оскільки не впевнена, що сторонні особи не можуть скористатись попереднім електронним ключем. 
Відповідач надав відповідь на запит щодо наявності двох кваліфікованих сертифікатів та неможливість надання відокремленими пунктами копій реєстраційних документів.
Вважаючи протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо ненадання публічної інформації та документації за зверненням, ОСОБА_1 звернулась з даним позовом до суду.
Апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції дійшов правильного висновку, що Кваліфікований надавач електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську, отримавши 23.12.2020 усний запит ОСОБА_1 про надання інформації щодо електронного цифрового підпису та сертифікатів, був зобов`язаний надати позивачу повну та доступну інформацію про статус її кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, в тому числі роз`яснення щодо підстав наявності в неї саме двох сертифікатів, оскільки відповідач надає технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису.
Не заперечуючи вказаних висновків суду першої інстанції щодо наявності права позивача на отримання від відповідача повної та доступної інформації про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, в тому числі роз`яснення щодо підстав наявності в неї саме двох сертифікатів, колегія суддів зазначає, що суд першої інстанції невірно застосував до спірних правовідносин норми матеріального права, з огляду на наступне.
Відповідно до статті 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Зазначена норма кореспондується із статтею 34 Конституції України, якою передбачено, що кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес визначений Законом України «Про доступ до публічної інформації».
Згідно з статтею 1 вказаного Закону публічна інформація - це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Публічна інформація є відкритою, крім випадків, встановлених законом.
Як підтверджується матеріалами справи, позивач 23.12.2020 звернулась до Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС в місті Івано-Франківську з усним запитом про надання публічної інформації, в якому просила надати документацію щодо електронного цифрового підпису та пояснення щодо наявності в неї двох сертифікатів. 
Проте, колегія суддів зауважує, що запитувана інформація в наведеному запиті не містить ознак публічної інформації, тобто стосується особисто ОСОБА_1 .
Питання практичної реалізації громадянами України наданого їм Конституцією України права на звернення регулює Закон України «Про звернення громадян».
Відповідно до ст.1 Закону України «Про звернення громадян», громадяни України мають право звернутися до органів державної влади, місцевого самоврядування, об`єднань громадян, підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, засобів масової інформації, посадових осіб відповідно до їх функціональних обов`язків із зауваженнями, скаргами та пропозиціями, що стосуються їх статутної діяльності, заявою або клопотанням щодо реалізації своїх соціально-економічних, політичних та особистих прав і законних інтересів та скаргою про їх порушення.
Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.3 Закону України «Про звернення громадян», під зверненнями громадян слід розуміти викладені в письмовій або усній формі, пропозиції (зауваження), заяви (клопотання) і скарги.
Згідно із ст.14 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, посадові особи зобов`язані розглянути пропозиції (зауваження) та повідомити громадянина про результати розгляду.
Відповідно до ст.15 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади, місцевого самоврядування та їх посадові особи, керівники та посадові особи підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності, об`єднань громадян, до повноважень яких належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язані об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Відповідь за результатами розгляду заяв (клопотань) в обов`язковому порядку дається тим органом, який отримав ці заяви і до компетенції якого входить вирішення порушених у заявах (клопотаннях) питань, за підписом керівника або особи, яка виконує його обов`язки.
Рішення про відмову в задоволенні вимог, викладених у заяві (клопотанні), доводиться до відома громадянина в письмовій формі з посиланням на Закон і викладенням мотивів відмови, а також із роз`ясненням порядку оскарження прийнятого рішення.
За замістом ст.19 Закону України «Про звернення громадян», органи державної влади і місцевого самоврядування, підприємства, установи, організації незалежно від форм власності, об`єднання громадян, засоби масової інформації, їх керівники та інші посадові особи в межах своїх повноважень зобов`язані: об`єктивно, всебічно і вчасно перевіряти заяви чи скарги; скасовувати або змінювати оскаржувані рішення у випадках, передбачених законодавством України, якщо вони не відповідають закону або іншим нормативним актам, невідкладно вживати заходів до припинення неправомірних дій, виявляти, усувати причини та умови, які сприяли порушенням; забезпечувати поновлення порушених прав, реальне виконання прийнятих у зв`язку з заявою чи скаргою рішень; письмово повідомляти громадянина про результати перевірки заяви чи скарги і суть прийнятого рішення.
Відповідно до ст.20 Закону України «Про звернення громадян», звернення розглядаються і вирішуються у термін не більше одного місяця від дня їх надходження, а ті, які не потребують додаткового вивчення, - невідкладно, але не пізніше п`ятнадцяти днів від дня їх отримання. Якщо в місячний термін вирішити порушені у зверненні питання неможливо, керівник відповідного органу, підприємства, установи, організації або його заступник встановлюють необхідний термін для його розгляду, про що повідомляється особі, яка подала звернення. При цьому загальний термін вирішення питань, порушених у зверненні, не може перевищувати сорока п`яти днів.
Відтак, аналіз вищенаведеного дає підстави для висновку, що одержавши звернення громадян, суб`єкт, якому адресовано таке звернення та до повноважень якого належить розгляд заяв (клопотань), зобов`язаний об`єктивно і вчасно розглядати їх, перевіряти викладені в них факти, приймати рішення відповідно до чинного законодавства і забезпечувати їх виконання, повідомляти громадян про наслідки розгляду заяв (клопотань).
Порядок розгляду звернень та організації особистого прийому громадян у Державній податковій службі України та її територіальних органах, затверджений наказом Міністерства фінансів України від 15.06.2020 № 297, зареєстрованим у Міністерстві юстиції України 02.10.2020 № 969/35252.
Згідно абзацу 2 пункту 4 Розділу II Порядку № 297 звернення може бути усним (викладеним громадянином за допомогою засобів телефонного зв`язку через визначені Контакт-центри (додаток 1), телефонні «гарячі лінії» та записаним (зареєстрованим) посадовою особою (додаток 2) або на особистому прийомі (додаток 3)) чи письмовим, надісланим поштою або переданим громадянином особисто чи через уповноважену ним особу, якщо ці повноваження оформлені відповідно до законодавства України (у тому числі під час особистого прийому). Письмове звернення також може бути надісланим з використанням мережі Інтернет, засобів електронного зв`язку (електронне звернення).
Зважаючи на наведені вище норми права, апеляційний суд вважає, що відповідач був зобов`язаний надати позивачу повну та доступну інформацію про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, в тому числі роз`яснення щодо підстав наявності в неї саме двох сертифікатів.
Проте, доказів надання позивачу повної, доступної та обгрунтованої відповіді на її запит, відповідач суду не надав. 
Разом з тим, відмову у наданні позивачу документації щодо електронного цифрового підпису відповідач обґрунтовує тим, що відповідно до пункту 2.4 розділу 2 Регламенту Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС відокремлені пункти реєстрації не надають послуги з копіювання, друку та заповнення реєстраційних карток, бланків та інших документів, а також не здійснюють продаж або безоплатне надання захищених носіїв особистих ключів.
Правові та організаційні засади надання електронних довірчих послуг, у тому числі транскордонних, права та обов`язки суб`єктів правових відносин у сфері електронних довірчих послуг, порядок здійснення державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг, а також правові та організаційні засади здійснення електронної ідентифікації, регламентує Закон України «Про електронні довірчі послуги» від 05.10.2017 № 2155-VІІІ (далі – Закон № 2155-VІІІ).
Згідно з частиною 1 статті 12 Закону № 2155-VІІІ користувачі електронних довірчих послуг мають право на: отримання електронних довірчих послуг; вільний вибір надавача електронних довірчих послуг; оскарження у судовому порядку дій чи бездіяльності надавачів електронних довірчих послуг та органів, що здійснюють державне регулювання у сфері електронних довірчих послуг; відшкодування завданої їм шкоди та захист своїх прав і законних інтересів; звернення із заявою про скасування, блокування та поновлення свого сертифіката відкритого ключа.
Кваліфіковані надавачі електронних довірчих послуг зобов`язані забезпечити: захист персональних даних користувачів електронних довірчих послуг відповідно до вимог законодавства; функціонування програмно-технічного комплексу, що ними використовується, та захист інформації, що в ньому обробляється, відповідно до вимог законодавства; впровадження, підтримання в актуальному стані та публікацію на своєму веб-сайті реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів; можливість цілодобового доступу до реєстру чинних, блокованих та скасованих сертифікатів відкритих ключів та до інформації про статус сертифікатів відкритих ключів через телекомунікаційні мережі загального користування; цілодобовий прийом та перевірку заяв підписувачів та створювачів електронних печаток про скасування, блокування та поновлення їхніх сертифікатів відкритих ключів; скасування, блокування та поновлення сертифікатів відкритих ключів відповідно до вимог цього Закону; внесення ідентифікаційних даних підписувача чи створювача електронної печатки до відповідного сертифіката відкритого ключа; інформування користувачів електронних довірчих послуг про порушення конфіденційності та/або цілісності інформації, що впливають на надання їм електронних довірчих послуг або стосуються їхніх персональних даних, не пізніше двох годин з моменту, коли їм стало відомо про такі порушення; унеможливлення використання особистого ключа у разі його компрометації; постійне зберігання всіх виданих кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів; використання під час надання електронних довірчих послуг виключно кваліфікованих сертифікатів, засвідчених у центральному засвідчувальному органі чи засвідчувальному центрі; зберігання документів, поданих користувачами для отримання електронних довірчих послуг (ч. 2 ст. 12 Закону № 2155-VІІІ).
Відповідно до частини 1 статті 18 Закону № 2155-VІІІ кваліфікована електронна довірча послуга створення, перевірки та підтвердження кваліфікованого електронного підпису чи печатки надається кваліфікованим постачальником електронних довірчих послуг та включає: надання користувачам електронних довірчих послуг засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки для генерації пар ключів та/або створення кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або перевірки кваліфікованих електронних підписів чи печаток, та/або зберігання особистого ключа кваліфікованого електронного підпису чи печатки; технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису чи печатки.
Відповідно до частини 1 статті 23 Закону № 2155-VІІІ під час надання кваліфікованих електронних довірчих послуг використовуються кваліфіковані сертифікати електронного підпису, кваліфіковані сертифікати електронної печатки та кваліфіковані сертифікати автентифікації веб-сайту.
Згідно з частиною 2 статті 23 Закону № 2155-VІІІ кваліфіковані сертифікати відкритих ключів обов`язково повинні містити: 1) позначку, що сертифікат відкритого ключа виданий як кваліфікований сертифікат відкритого ключа; 2) позначку, що сертифікат відкритого ключа виданий в Україні; 3) ідентифікаційні дані, які однозначно визначають кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг, засвідчувальний центр або центральний засвідчувальний орган, які видали кваліфікований сертифікат відкритого ключа (далі - суб`єкти, які видали сертифікат), у тому числі обов`язково: для юридичної особи: найменування та код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, за якими здійснено її державну реєстрацію; для фізичної особи - підприємця: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта), за якими здійснено її державну реєстрацію; 4) ідентифікаційні дані, які однозначно визначають користувача електронних довірчих послуг, у тому числі обов`язково: прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) підписувача та унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта) або; найменування або прізвище, ім`я, по батькові (за наявності) створювача електронної печатки та код згідно з Єдиним державним реєстром підприємств та організацій України, за якими здійснено його державну реєстрацію, або унікальний номер запису в Єдиному державному демографічному реєстрі, або реєстраційний номер облікової картки платника податків, або серія та номер паспорта (для фізичних осіб, які через свої релігійні переконання відмовляються від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків та повідомили про це відповідний податковий орган та мають відмітку в паспорті про право здійснювати платежі за серією та номером паспорта); 5) місцезнаходження юридичної особи, якій видано кваліфікований сертифікат відкритого ключа; 6) значення відкритого ключа, який відповідає особистому ключу; 7) відомості про початок та закінчення строку дії кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; 8) серійний номер кваліфікованого сертифіката відкритого ключа, унікальний для суб`єкта, який видав сертифікат; 9) кваліфікований електронний підпис або кваліфіковану електронну печатку, створені суб`єктом, який видав сертифікат; 10) відомості щодо розміщення у вільному доступі кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів суб`єкта, який видав сертифікат; 11) відомості щодо розміщення інформації, необхідної для отримання кваліфікованої електронної довірчої послуги формування, перевірки та підтвердження чинності кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів; 12) відомості про те, що особистий ключ зберігається в засобі кваліфікованого електронного підпису чи печатки (для кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки); 13) відомості про обмеження використання кваліфікованого електронного підпису чи печатки (для кваліфікованого сертифіката електронного підпису чи печатки); 14) ім`я (імена) домену, що належить фізичній або юридичній особі, якій видано сертифікат відкритого ключа (для кваліфікованого сертифіката автентифікації веб-сайту).
Відповідно до частини 3 статті 24 Закону № 2155-VІІІ інформація про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів надається суб`єктами, що видали сертифікати, засобами їх інформаційно-телекомунікаційної системи цілодобово.
Кваліфікований сертифікат відкритого ключа не пізніше ніж протягом двох годин скасовується суб`єктом, який видав сертифікат, у разі: 1) подання користувачем електронних довірчих послуг заяви про скасування виданого йому кваліфікованого сертифіката відкритого ключа в будь-який спосіб, що забезпечує підтвердження особи-користувача; 2) надходження до суб`єкта, який видав сертифікат, документа, що підтверджує: смерть фізичної особи - підписувача; припинення діяльності створювача електронної печатки; зміни ідентифікаційних даних користувача електронних довірчих послуг; факт державної реєстрації припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця чи припинення діяльності в установленому законодавством порядку юридичної особи; надання користувачем електронних довірчих послуг недостовірних ідентифікаційних даних під час формування його кваліфікованого сертифіката відкритого ключа; факт компрометації особистого ключа користувача електронних довірчих послуг, виявлений самостійно користувачем або контролюючим органом під час здійснення заходів державного нагляду (контролю) за дотриманням вимог законодавства у сфері електронних довірчих послуг; набрання законної сили рішенням суду про скасування кваліфікованого сертифіката відкритого ключа, оголошення підписувача померлим, визнання безвісно відсутнім, недієздатним, обмеження його цивільної дієздатності, визнання користувача електронних довірчих послуг банкрутом (ч. 1 ст. 25 Закону № 2155-VІІІ).
Згідно з частиною 4 ст. 25 Закону № 2155-VІІІ кваліфікований сертифікат відкритого ключа вважається скасованим з моменту зміни суб`єктом, який видав сертифікат, статусу кваліфікованого сертифіката відкритого ключа на скасований.
Скасований кваліфікований сертифікат відкритого ключа поновленню не підлягає (частина 5 статті 25 Закону № 2155-VІІІ).
При цьому, суб`єкт, який видав кваліфікований сертифікат відкритого ключа, повинен забезпечити доступ до інформації про дату та час зміни статусу кваліфікованого сертифіката відкритого ключа (ч. 14 ст. 25 Закону № 2155-VІІІ).
Разом з тим, згідно з Регламентом Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС документи, що були підставою для скасування кваліфікованого сертифіката, фіксуються та зберігаються Надавачем.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що відповідач як кваліфікований надавач електронних довірчих послуг зобов`язаний забезпечити зберігання документів, поданих користувачами для отримання електронних довірчих послуг, надавати технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису, а також інформацію про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів.
Суд апеляційної інстанції також зазначає, що саме відповідач надає технічну підтримку та обслуговування наданих засобів кваліфікованого електронного підпису, а також інформацію про статус кваліфікованих сертифікатів відкритих ключів, що передбачено Законом № 2155-VІІІ.
Відповідач не надав належних доводів необхідності обмеження доступу до запитуваної позивачем інформації.
Щодо вимоги про надання позивачу документів про скасування особистого ключа ОСОБА_1 , то суд першої інстанції вірно вказав на те, що копії документів ОСОБА_1 отримала під час ознайомлення 01.06.2021 з матеріалами адміністративної справи № 344/1008/21, а тому відсутня необхідність зобов`язувати відповідача повторно надати позивачу такі документи через відсутність спору між сторонами в цій частині.
Колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при прийнятті рішення виходив з неправильних мотивів, вважаючи запитувану позивачем інформацію публічною та застосування до спірних правовідносин Закону України «Про доступ до публічної інформації», тому рішення суду першої інстанції слід скасувати, з підстав неправильного застосування норм матеріального права, що мають значення для справи.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Апеляційний суд відхиляє решту доводів апелянтів, які наведені у поданих апеляційних скаргах, оскільки такі на правильність висновків суду не впливають, а, відтак, не можуть покладатися в основу скасування чи зміни оскарженого судового рішення.
В підсумку, такі обставини є безсумнівною підставою для скасування рішення суду першої інстанції та прийняття постанови про часткове задоволення позову з наведених вище підстав.
Відповідно до ст.139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 сплачено судовий збір за подання позовної заяви в сумі 908,0 грн. та 1362,0 грн. за подання апеляційної скарги, що стверджується квитанцією № 0.0.1986933630.2 від 21.01.2021 (а.с.1) та квитанцією № 0.0.2214366030.1 від 30.07.2021, відповідно. 

Керуючись ст.ст. 139, 243, 308, 315, 317, 321, 322, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд,-

                                                      ПОСТАНОВИВ:

Апеляційні скарги ОСОБА_1 , Інформаційно-довідкового департаменту ДПС – задовольнити частково.
Рішення Івано-Франківського окружного адміністративного суду від 22 липня 2021 у справі № 344/1008/21 – скасувати та прийняти постанову, якою позов задоволити частково.
Визнати протиправною бездіяльність Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг Інформаційно-довідкового департаменту ДПС щодо надання інформації на усний запиту ОСОБА_1 від 23.12.2020.
Зобов`язати Кваліфікованого надавача електронних довірчих послуг інформаційно-довідкового департаменту ДПС повторно розглянути усний запит ОСОБА_1 від 23.12.2020 в частині щодо наявності в ОСОБА_1 двох кваліфікованих сертифікатів та надати позивачу достовірну, точну та повну інформацію на такий запит.
В решті вимог – відмовити.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Інформаційно-довідкового департаменту ДПС (Львівська площа, буд. 8, м.Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43174711) на користь ОСОБА_1 (реєстраційний номер облікової картки платника податків – НОМЕР_1 , АДРЕСА_1 ) судові витрати в розмірі 2270 (дві тисячі двісті сімдесят) гривень 00 коп. сплаченого судового збору.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає оскарженню в касаційному порядку, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України. 

Головуючий суддя	 	М. П. Кушнерик 	
судді	 	А. Р. Курилець 	
 	 	О. І. Мікула