ПОСТАНОВА
Іменем України

07 жовтня 2021 року   
м.Київ
справа №520/14663/2020
адміністративне провадження №К/9901/24596/21
              
Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду: 
судді-доповідача – Уханенка С.А.,
суддів:  Кашпур О.В.,  Радишевської О.Р., 
розглянув у порядку письмового провадження як суд касаційної інстанції адміністративну справу
за позовом ОСОБА_1 до військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрите
за касаційною скаргою  ОСОБА_1 на ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, постановлену у складі головуючого судді Супруна Ю.О. та на постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року, ухвалену у складі головуючого судді Катунова В.В., суддів Ральченка І.М., Бершова Г.Є.
У С Т А Н О В И В :
І. Суть спору
1. У жовтні 2020 року,  ОСОБА_1 звернувся до Харківського окружного адміністративного суду з позовом до військової частини НОМЕР_1 , в якому просив:
– визнати протиправним та скасувати пункт 3 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено начальнику штабу – першому заступнику командира військової частини НОМЕР_1 підготувати клопотання до вищого командування, командира військової частини НОМЕР_2 про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді - "звільнення з військової служби через службову невідповідність";
– визнати протиправним та скасувати пункт 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким утримано суму в розмірі - 195965 гривень (сто дев`яносто п`ять тисяч дев`яносто шістдесят п`ять гривень) 39 копійок з командира танкової роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 ;
– визнати протиправним та скасувати пункт 10 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування", яким доручено заступнику командира з морально-психологічного забезпечення направити через військову частину НОМЕР_2 матеріали службового розслідування до Державного бюро розслідувань для розслідування факту заподіяння істотної шкоди та притягнення до відповідальності винних у злочині передбаченого ч.3 ст.425 КК України (недбале ставлення військової службової особи до служби);
– зобов`язати військову частину НОМЕР_1 Міністерства оборони України здійснити перерахунок грошового забезпечення командира танкової роти військової частини НОМЕР_1 лейтенанта ОСОБА_1 та виплатити кошти, стягнуті з ОСОБА_1 на виконання пункту 8 наказу командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_2 від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування".
ІІ. Встановлені судами обставини справи
2. По факту нестачі майна танкової роти, що обліковується по службі РАО та технічній частині в/ч НОМЕР_1 було проведене службове розслідування, яке було розпочато 11.05.2020 та закінчено 08.06.2020.
3. За результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування командиром військової частини НОМЕР_1 полковником ОСОБА_3 було прийнято рішення, пунктом другим якого вирішено: за порушення вимог ст. 11, ст. 58, ст. 111, ст. 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, порушення пункту 4 розділу І наказу МО України №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у ЗС України» командиром танкової роти лейтенантом ОСОБА_1 внаслідок чого було завдано майнову шкоду державі, на підставі ст. 48,70 Дисциплінарного статуту ЗУ України та ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗУ України начальнику штабу- першому заступнику командира в/ч НОМЕР_1 підготувати клопотання до вищого командування, командира в/ч НОМЕР_2 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти в/ч НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді – «Звільнення з військової служби через службову невідповідність». 
4. В графі вказаного рішення «з матеріалами службового розслідування ознайомлений» лейтенант ОСОБА_4 , останнім власноруч зазначено «з рішенням не згоден та проставлено підпис та дату 09.06.2020».  
5. Згідно з витягом з наказу командира військової частини НОМЕР_1 (з адміністративно-господарської діяльності) від 08.06.2020 за №217-АГ «Про результати службового розслідування» наказано, зокрема:
службове розслідування завершити;
за порушення вимог ст. 11, ст. 58, ст. 111, ст. 112 Статуту внутрішньої служби ЗС України, порушення пункту 4 розділу І наказу МО України №359 від 29.06.2005 «Про затвердження Інструкції про організацію обліку, зберігання і видачі зброї та боєприпасів у ЗС України» командиром танкової роти лейтенантом ОСОБА_1 внаслідок чого було завдано майнову шкоду державі, на підставі ст. 48,70 Дисциплінарного статуту ЗУ України та ст. 26 Статуту внутрішньої служби ЗУ України начальнику штабу- першому заступнику командира в/ч НОМЕР_1 підготувати клопотання до вищого командування, командира в/ч НОМЕР_2 , про притягнення до дисциплінарної відповідальності командира танкової роти в/ч НОМЕР_3 лейтенанта ОСОБА_1 та накласти на нього дисциплінарне стягнення у вигляді – «Звільнення з військової служби через службову невідповідність»;
на підставі ст. 13 Закону України №160-ІХ від 03.10.2019 «Про матеріальну відповідальність військовослужбовців та прирівняних до них осіб за шкоду завдану державі» утримати з грошового забезпечення лейтенанта ОСОБА_5 згідно чинного законодавства суму в розмірі – 195965 грн. 39 коп.;
заступнику командира з морально-психологічного забезпечення направити через військову частину НОМЕР_2 матеріали службового розслідування до Державного бюро розслідувань для розслідування факту заподіяння істотної шкоди та притягнення до відповідальності винних у злочині передбаченого ч.3 ст.425 КК України (недбале ставлення військової службової особи до служби), (діяння, передбачені частинами першою або другою цієї статті, вчинені в умовах особливого періоду);
заступнику командира військової частини НОМЕР_1 з морально-психологічного забезпечення довести наказ до відома особового складу, що його стосується. 
6. 09.06.2020 комісією був складений акт про відмову позивача у засвідченні підпису щодо ознайомлення з оскаржуваним наказом командира військової частини НОМЕР_1 від 08.06.2020 №217-АГ. 
7. 26 жовтня 2020 року ОСОБА_1 звернувся до суду з цим позовом про скасування зазначених вище пунктів наказу від 08.06.2020 №217-АГ.
8. До позову позивачем було додане клопотання про поновлення строку звернення до суду, в якому зазначено, що він з оскаржуваним наказом ознайомлений не був і про його існування дізнався 09.10.2020 з матеріалів кримінального провадження. Також зазначає про наказ командира 46 ошб «Донбас» №29 від 18.05.2020, яким його направлено в розпорядження командира мінометної батареї до виконання бойового завдання. 
ІІІ. Рішення судів першої й апеляційної інстанцій і мотиви їхнього ухвалення
9. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 29 жовтня 2020 року про відкриття провадження у справі питання поновлення строку звернення до суду не вирішувалося, а його вирішення перенесено до стадії судового розгляду. 
10. Ухвалою Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року, залишену без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року, заяву представника позивача про поновлення строку звернення до суду у справі №520/14663/2020 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії – залишено без задоволення.
Визнано неповажними причини пропуску ОСОБА_1 строку звернення до суду із позовною заявою до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії.
Клопотання представника Військової частини НОМЕР_1 про застосування строку позовної давності до спірних правовідносин та залишення позовної заяви без розгляду у справі №520/14663/2020 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії - задоволено.
Позовну заяву ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання протиправними пунктів наказу та зобов`язання вчинити певні дії - залишено без розгляду.
11. Залишаючи без розгляду позовну заяву, суд першої інстанції, з яким погодився суд апеляційної інстанції, дійшов висновку, що 09.06.2020 позивачу було достеменно відомо про існування спірного наказу, виходячи з ознайомлення останнього з матеріалами службового розслідування та рішенням командира, зі змістом якого він був не згоден, про що був зроблений відповідний запис позивачем 09.06.2020 та з огляду на акт від 09.06.2020 «Про відмову від ознайомлення з наказом про результати службового розслідування», яким засвідчено відмову позивача від ознайомлення під підпис зі спірним наказом.
ІV. Провадження в суді касаційної інстанції
12. Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції та постановою суду апеляційної інстанції позивач подав касаційну скаргу, в якій посилаючись на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права, просить скасувати ухвалу суду першої інстанції і постанову суду апеляційної інстанції, та направити справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
13. На обґрунтування вимог касаційної скарги скаржник зазначає про ненадання судами попередніх інстанцій належної оцінки доводам щодо поважності причин пропуску строку звернення до суду, та що однією з позовних вимог є зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити стягнуті кошти, що охоплюється застосованим в частині другій статті 233 Кодексу законів про працю України визначенням «законодавство про оплату праці» та не обмежується будь-яким строком.
14. Підставою для відкриття касаційного провадження стала необхідність перевірки правильності застосування судами норм процесуального права, зокрема, правильності застосування положень статті 122 КАС України щодо визначення строків звернення до суду та наявності підстав поновлення пропущеного процесуального строку.
15. У поданому на касаційну скаргу відзиві відповідач, просить відмовити у задоволенні касаційної скарги.
V. Джерела права й акти їхнього застосування. Позиція Верховного Суду
16. Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам касаційної скарги, а також виходячи з меж касаційного перегляду справи, визначених статтею 341 КАС України Суд зазначає таке.
17. Згідно з пунктом 5 частини першої статті 171 КАС України суддя після одержання позовної заяви з`ясовує, чи подано адміністративний позов у строк, установлений законом (якщо адміністративний позов подано з пропущенням встановленого законом строку звернення до суду, то чи достатньо підстав для визнання причин пропуску строку звернення до суду поважними).
18. За змістом статті 122 КАС України позов може бути подано в межах строку звернення до адміністративного суду, встановленого цим Кодексом або іншими законами.
Для звернення до адміністративного суду за захистом прав, свобод та інтересів особи встановлюється шестимісячний строк, який, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для захисту прав, свобод та інтересів особи цим Кодексом та іншими законами можуть встановлюватися інші строки для звернення до адміністративного суду, які, якщо не встановлено інше, обчислюються з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
Для звернення до суду у справах щодо прийняття громадян на публічну службу, її проходження, звільнення з публічної служби встановлюється місячний строк.
19. Суд касаційної інстанції звертає увагу на те, що дотримання строків звернення до адміністративного суду є однією з умов дисциплінування учасників публічно-правових відносин у випадку, якщо вони стали спірними. У випадку пропуску строку звернення до суду, підставами для визнання поважними причин такого пропуску є лише наявність обставин, які є об`єктивно непереборними, не залежать від волевиявлення особи, та пов`язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення відповідних дій та підтверджені належними доказами.
20. Наслідки пропуску строків звернення до адміністративного суду встановлено статтею 123 КАС України, згідно з якою у разі подання особою позову після закінчення строків, установлених законом, без заяви про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані нею у заяві, визнані судом неповажними, позов залишається без руху. При цьому протягом десяти днів з дня вручення ухвали особа має право звернутися до суду з заявою про поновлення строку звернення до адміністративного суду або вказати інші підстави для поновлення строку.
Якщо заяву не буде подано особою в зазначений строк або вказані нею підстави для поновлення строку звернення до адміністративного суду будуть визнані неповажними, суд повертає позовну заяву.
Якщо факт пропуску позивачем строку звернення до адміністративного суду буде виявлено судом після відкриття провадження в адміністративній справі і позивач не заявить про поновлення пропущеного строку звернення до адміністративного суду, або якщо підстави, вказані ним у заяві, будуть визнані судом неповажними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
Якщо після відкриття провадження у справі суд дійде висновку, що викладений в ухвалі про відкриття провадження у справі висновок суду про визнання поважними причин пропуску строку звернення до адміністративного суду був передчасним, і суд не знайде інших підстав для визнання причин пропуску строку звернення до адміністративного суду поважними, суд залишає позовну заяву без розгляду.
21. Як свідчать матеріали справи, заявлені у цій справі позовні вимоги стосуються проходження позивачем публічної служби, для звернення з якими до суду встановлений місячний строк (ч.5 ст.122 КАС України).
22. Додана до адміністративного позову заява про поновлення строку звернення до суду, в ухвалі про відкриття провадження у справі, судом першої інстанції не вирішувалася. При цьому було вказано, що питання щодо поновлення строків звернення до суду з цим позовом буде вирішено у судовому засіданні.
23. Разом з поданим до суду першої інстанції відповідачем відзиву на позовну заяву від 07.12.2020 останнім також було подане клопотання про застосування до спірних відносин строку звернення до суду і залишення позовної заяви без розгляду, в якому зазначено про надання позивачу матеріалів службового розслідування та оскаржуваного наказу для ознайомлення, що підтверджується його відміткою на рішенні командира і актом про відмову від підпису про ознайомлення з наказом.
24. За результатами розгляду заявлених клопотань суд першої інстанції дійшов висновку про залишення позову без розгляду у зв`язку з пропуском позивачем місячного строку звернення до суду та відсутністю поважних причин для його поновлення.
25. Так зміст викладених вище приписів статті 122 КАС України свідчить, що строк звернення до суду, якщо не встановлено інше, обчислюється з дня, коли особа дізналася або повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів. 
26. Предметом спору у цій справі є пункти наказу від 08.06.2020 року №217-АГ з адміністративно-господарської діяльності "Про результати службового розслідування".
27. При цьому в обґрунтування звернення до суду з цим позовом 26.10.2020 як в позові, так і в касаційній скарзі зазначено, що позивач не був ознайомлений з наказом від 08.06.2020 року №217-АГ і про його існування йому стало відомо з матеріалів кримінального провадження лише 09.10.2020.
28. Підстави та механізм проведення службового розслідування стосовно військовослужбовців Збройних Сил України (далі - Збройні Сили), а також військовозобов`язаних та резервістів (далі - військовослужбовці), які не виконали (неналежно виконали) свої службові обов`язки або вчинили правопорушення під час проходження служби (зборів) визначає Порядок проведення службового розслідування у Збройних Силах України, затверджений наказом Міністерства оборони України від 21 листопада 2017 року N 608 (далі – Порядок №608).
29. Згідно з пунктом 3 розділу ІІІ Порядку №608 службове розслідування призначається письмовим наказом командира (начальника), у якому зазначаються підстава, обґрунтування або мета призначення службового розслідування, особа, стосовно якої воно проводиться, строк проведення службового розслідування, а також визначаються посадова (службова) особа, якій доручено його проведення, або голова та члени комісії з проведення службового розслідування (далі - особи, які проводять службове розслідування).
Днем початку службового розслідування вважається день видання наказу про його призначення. Днем закінчення службового розслідування вважається день надання командиру (начальнику), який призначив службове розслідування, акта службового розслідування та матеріалів на розгляд, визначений в наказі про призначення службового розслідування.
30. Пунктом 12 розділу ІІІ Порядку №608 передбачено, що службове розслідування має бути завершено протягом одного місяця з дня його призначення командиром (начальником). В окремих випадках цей строк може бути продовжено командиром (начальником), який призначив службове розслідування, або старшим командиром (начальником), але не більше ніж на один місяць.
Загальний строк службового розслідування не може перевищувати двох місяців.
31. Відповідно до пункту 1 розділу VI Порядку №608 за результатами розгляду акта та матеріалів службового розслідування, якщо вину військовослужбовця повністю доведено, командир (начальник) приймає рішення про притягнення військовослужбовця до дисциплінарної відповідальності, визначає вид дисциплінарного стягнення та призначає особу, якій доручає підготувати проект відповідного наказу.
32. За приписами пункту 2 розділу VI Порядку №608 дисциплінарне стягнення накладається у строки, визначені Дисциплінарним статутом Збройних Сил України.
Наказ (витяг з наказу) про притягнення до відповідальності доводиться до військовослужбовця у частині, що його стосується, під підпис із зазначенням дати доведення.
У разі відмови військовослужбовця поставити свій підпис про ознайомлення з наказом (витягом з наказу) про притягнення його до відповідальності складається акт про відмову. Зміст акта про відмову засвідчується підписами не менше двох свідків цього факту.
33. Як встановлено судами попередніх інстанцій, підтверджено матеріалами справи і позивачем не спростовано, 09.06.2020 він був ознайомлений з відповідним рішенням командира військової частини НОМЕР_1 .
34. Викладені пункти рішення, винесеного командиром військової частини НОМЕР_1 , відповідно відображені в прийнятому ним наказі від 08.06.2020 року №217-АГ (які є предметом спору у цій справі), з яким позивач відмовився ознайомитись, що підтверджується відповідним актом від 09.06.2020, складеним відповідно до зазначених вище приписів Порядку №608.
35. Суд звертає увагу, що приписами статті 122 КАС України встановлено альтернативний початок обчислення строку звернення до суду, а саме не лише з моменту обізнаності особи про порушення її прав, свобод чи інтересів, а й з моменту коли особа повинна була дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів.
36. Тобто, якщо особа не знала про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, то з`ясуванню підлягає дата, коли особа повинна була дізнатись, чи була у особи можливість і чи залежала від її волі неможливість дізнатися.
37. Викладені вище обставини щодо ознайомлення позивача з прийнятим за результатами проведеного службового розслідування рішенням та щодо його відмови від ознайомлення з відповідним наказом, які не спростовані позивачем, свідчать про дотримання відповідачем законодавчих приписів та надання позивачу спірного наказу для ознайомлення, який відмовився від ознайомлення, що підтверджується відповідним актом.
38. Таким чином, позивач 09.06.2020 повинен був і мав можливість дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, але відмовився. Жодних причин, які не залежали від його волі та перешкодили йому ознайомитись зі спірним наказом ним не наведено.
39. За таких обставин початком обчислення місячного строку звернення позивача до суду з цим позовом є саме 09.06.2020, коли позивач повинен був дізнатися про порушення своїх прав, свобод чи інтересів, про що правильно зазначено судами попередніх інстанцій.
40. Доводи касаційної скарги щодо видання відповідачем розпорядження від 18.05.2020, згідно з яким позивача направлено безпосередньо в зону проведення ООС на бойові позиції до особового розпорядження (без кінцевої дати), не приймаються Судом, оскільки вказана обставина не спростовує встановлений вище факт ознайомлення позивача з матеріалами службового розслідування та відмову від ознайомлення зі спірним наказом 09 червня 2020 року, тобто після видання розпорядження від 18.03.2020. А відповідні докази щодо неможливості звернення до суду до 26.10.2020, протягом більш ніж чотири місяці, в матеріалах справи відсутні.
41. Щодо посилань касаційної скарги на не здійснення відповідачем спроби вручити позивачу копію оскаржуваного наказу та її не надання на адвокатський запит, Суд зазначає, що відповідними законодавчими нормами не передбачено вручення копії наказу, і вказані обставини не впливають на початок перебігу строку звернення до суду.
42. Доводи касаційної скарги щодо неправильного застосування до позовних вимог про зобов`язання здійснити перерахунок грошового забезпечення та виплатити стягнуті кошти приписів частини другої статті КЗпП України, якими передбачено, що у разі порушення законодавства про оплату праці, звернення до суду не обмежується будь-яким строком є безпідставними, оскільки зазначені кошти є стягненням сум завданої шкоди, у зв`язку з  притягненням позивача до матеріальної відповідальності, тобто мають іншу правову природу та не можуть бути порушенням законодавства про працю.
43. За таких обставин, з огляду на звернення позивача до суду 26.10.2020 Суд погоджується з висновками судів попередніх інстанцій щодо пропуску останнім місячного строку звернення до суду та не наведенням причин, які б свідчили про поважність його пропуску.
44. Мотиви і доводи не спростовують висновків судів попередніх інстанцій та не дають підстав уважати, що ними неправильно застосовано норми процесуального права.
45. За таких обставин, зважаючи на приписи статті 350 КАС України, касаційну скаргу необхідно залишити без задоволення, а оскаржувані ухвалу суду першої інстанції та постанову суду апеляційної інстанції – без змін.
46. З огляду на результат касаційного розгляду, судові витрати не розподіляються.
47. Керуючись статтями 341, 345, 349, 350, 355, 356, 359 КАС України, Суд 
П О С Т А Н О В И В :
1. Касаційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
2. Ухвалу Харківського окружного адміністративного суду від 18 лютого 2021 року та постанову Другого апеляційного адміністративного суду від 04 червня 2021 року залишити без змін.
Судові витрати не розподіляються.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді                                                                                                     С.А. Уханенко
                                                                                                    О.В. Кашпур
                                                                                                    О.Р. Радишевська