ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД	
01010,  м. Київ,  вул. Московська, 8, корп. 30. тел/факс 254-21-99, e-mail: inbox@6apladm.ki.court.gov.ua

Головуючий суддя у першій інстанції: Леонтович А.М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
28 вересня 2021 року                                                                                   Справа № 359/9054/14-а
          
Шостий апеляційний адміністративний суд у складі: 
Головуючого судді:                      Епель О.В., 
суддів:                                              Карпушової О.В., Пилипенко О.Є.,
за участю секретаря                    Сакевич Ж.В.,
позивача                                         ОСОБА_1 ,
представників позивачів                    Шаповал О.В., Хоменко Л.Д.,
представника відповідача           Ільїна О.О.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні за правилами спрощеного позовного провадження в залі суду в м. Києві апеляційну скаргу ОСОБА_2 на ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року у справі 
за позовом            ОСОБА_3 , 
ОСОБА_4 , 
ОСОБА_2 , 
ОСОБА_5 , 
ОСОБА_1 , 
ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 , 
ОСОБА_8 , 
ОСОБА_9 , 
ОСОБА_10 , 
ОСОБА_11 , 
ОСОБА_12 , 
ОСОБА_13 , 
ОСОБА_14 , 
ОСОБА_15 , 
ОСОБА_16 , 
ОСОБА_17 , 
ОСОБА_18 , 
ОСОБА_19 , 
ОСОБА_20 , 
ОСОБА_21 , 
ОСОБА_22 , 
ОСОБА_23 , 
ОСОБА_24 , 
ОСОБА_25 , 
ОСОБА_26 , 
ОСОБА_27 , 
ОСОБА_28 , 
ОСОБА_29 , 
ОСОБА_30 , 
ОСОБА_31 , 
ОСОБА_32 , 
ОСОБА_33 , 
ОСОБА_34 , 
ОСОБА_35 , 
ОСОБА_36 , 
ОСОБА_37 , 
ОСОБА_38 , 
ОСОБА_39 , 
ОСОБА_40 , 
ОСОБА_41 , 
ОСОБА_42 , 
ОСОБА_43 , 
ОСОБА_44 , 
ОСОБА_45 , 
ОСОБА_46 , 
ОСОБА_47 , 
ОСОБА_48 , 
ОСОБА_49 , 
ОСОБА_50 , 
ОСОБА_51 , 
ОСОБА_52 , 
ОСОБА_53 ,
ОСОБА_54 , 
ОСОБА_55 , 
ОСОБА_56 , 
ОСОБА_57 , 
ОСОБА_58 , 
ОСОБА_59 , 
ОСОБА_60 ,
ОСОБА_61 , 
ОСОБА_62 , 
ОСОБА_63 , 
ОСОБА_64 , 
ОСОБА_65 , 
ОСОБА_66 , 
ОСОБА_67 , 
ОСОБА_68 , 
ОСОБА_69 , 
ОСОБА_70 
ОСОБА_71 , 
ОСОБА_72 , 
ОСОБА_73 ,
ОСОБА_74 

до                     Міністерства оборони України

про                     стягнення коштів,
ВСТАНОВИВ:
Історія справи.
У 2008 році ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_2 , ОСОБА_5 , ОСОБА_1 , ОСОБА_6 , ОСОБА_7 , ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 , ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 , ОСОБА_18 , ОСОБА_19 , ОСОБА_20 , ОСОБА_21 , ОСОБА_22 , ОСОБА_23 , ОСОБА_24 , ОСОБА_25 , ОСОБА_26 , ОСОБА_27 , ОСОБА_28 , ОСОБА_29 , ОСОБА_30 , ОСОБА_31 , ОСОБА_32 , ОСОБА_33 , ОСОБА_34 , ОСОБА_35 , ОСОБА_36 , ОСОБА_37 , ОСОБА_38 , ОСОБА_39 , ОСОБА_40 , ОСОБА_41 , ОСОБА_42 , ОСОБА_43 , ОСОБА_44 , ОСОБА_45 , ОСОБА_46 , ОСОБА_47 , ОСОБА_48 , ОСОБА_49 , ОСОБА_50 , ОСОБА_51 , ОСОБА_52 , ОСОБА_53 , ОСОБА_54 , ОСОБА_55 , ОСОБА_56 , ОСОБА_57 , ОСОБА_58 , ОСОБА_59 , ОСОБА_60 , ОСОБА_61 , ОСОБА_62 , ОСОБА_63 , ОСОБА_64 , ОСОБА_65 , ОСОБА_66 , ОСОБА_67 , ОСОБА_68 , ОСОБА_69 , ОСОБА_70 , ОСОБА_71 , ОСОБА_72 , ОСОБА_73 , ОСОБА_74 (далі - Позивачі) звернулися до суду з адміністративним позовом до Міністерства оборони України (далі - Відповідач) про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка.
Постановою Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.01.2009 у справі № 2а-56/09 (№ 2а-554/08) за адміністративним позовом ОСОБА_75 та інших до Міністерства оборони України було задоволено позовні вимоги Позивачів та стягнуто на їх користь з Міністерства оборони України грошову компенсацію замість продовольчого пайка.
01.04.2011 постановою Апеляційного суду Київської області було задоволено апеляційну скаргу Міністерства оборони України, скасовано постанову Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 по справі №  2а-56/09 (№ 2а-554/08) та відмовлено в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.
У вересні 2014 року Міністерство оборони України звернулося до Бориспільського міськрайонного суду Київської області із заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 у справі № 2а-554/08 за адміністративним позовом ОСОБА_75 та інших до Міністерства оборони України про стягнення грошової компенсації замість продовольчого пайка, в якій просило стягнути з позивачів коштів, які були безпідставно стягнені з Міністерства оборони України за вказаним судовим рішенням у загальному розмірі 3 232 754,37 грн.
Ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014:
- заяву Міністерства оборони України задоволено повністю;
- поновлено пропущений з поважних причин Міністерством оборони України процесуальний строк звернення до суду з заявою про поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року по справі №2а-56/2009 (№2а-554/08);
- здійснено поворот виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року в цій справі та стягнуто на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнені на користь позивачів кошти.
Не погоджуючись з таким судовим рішенням, ОСОБА_73 подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати дану ухвалу в частині повороту виконання постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 30.01.2009 року в адміністративній справі №2а-56/2009 (№2а554/2008) за адміністративним позовом ОСОБА_73 та інших до Міністерства оборони України про виплату грошової компенсації замість продовольчого пайку та стягнення на користь Міністерства оборони України безпідставно стягнених на користь ОСОБА_73 коштів у сумі 28  527,00 грн та прийняти нове рішення, яким у задоволенні заяви в частині стягнення з ОСОБА_73 коштів у сумі 28 527,00 грн - відмовити повністю.
Постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 апеляційну скаргу ОСОБА_73 залишено без задоволення, а ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київській області від 07.11.2014 року - без змін.
Постановою Верховного Суду від 05.06.2020 касаційну скаргу ОСОБА_73 задоволено частково - ухвалу Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 та постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 року скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду першої інстанції (Київський окружний адміністративний суд).
Постановою Верховного Суду від 18.06.2020 року касаційну скаргу ОСОБА_2 задоволено частково - постанову Шостого апеляційного адміністративного суду від 23.07.2019 скасовано, а справу направлено на новий розгляд до суду апеляційної інстанції (Шостий апеляційний адміністративний суд).
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 15.07.2020 справу № 359/9054/14-а направлено до Шостого апеляційного адміністративного суду.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 05.08.2020 справу № 359/9054/14-а прийнято до провадження.
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 16.12.2020 адміністративну справу № 359/9054/14-а передано на розгляд Київського окружного адміністративного суду.
01.03.2021 ОСОБА_2 звернувся до суду із заявою про поворот виконання та стягнення грошових коштів за скасованою ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі № 359/9054/14-а, в якій просив суд:
- в порядку повороту виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі №359/9054/14-а стягнути на його користь з Міністерства оборони України грошову суму коштів у розмірі 39520,00 грн, яка була безпідставно стягнута / утримана з ОСОБА_2 при здійсненні виконавчого провадження від 16.01.2016 № 49872499 за виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014;
- в порядку повороту виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі № 359/9054/14-а стягнути на користь ОСОБА_2 з Державного бюджету України грошову суму виконавчого збору у розмірі 3952,00 грн та суму витрат на здійснення виконавчого провадження у розмірі 63,92 грн, які були безпідставно стягнуті / утримані з ОСОБА_2 на користь Центрального відділу ДВС м. Чернігова ГУТУЮ у Чернігівській області при здійсненні виконавчого провадження від 16.01.2016 № 49872499 за виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014.
В обґрунтування зазначеної заяви ОСОБА_2 вказав, що скасування ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі № 359/9054/14-а є підставою для повороту її виконання та повернення суми коштів, які були безпідставно стягнуті з нього на користь Міністерства оборони України в розмірі 39520,00 грн та Центрального відділу ДВС м. Чернігова ГУТУЮ у Чернігівській області при здійсненні виконавчого провадження від 16.01.2016 №49872499 за виконавчим листом Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 26.12.2014.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року в задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі № 359/9054/14-а відмовлено.
Постановляючи таку ухвалу, суд першої інстанції виходив з того, що судовим рішенням в цій справі з ОСОБА_2 не було стягнуто коштів, оскільки відповідні кошти стягувалися з Міноборони.
При цьому, суд зазначив, що фактично ОСОБА_2 просить суд допустити поворот виконання постанов державного виконавця, а не судового рішення.
Разом з тим, суд вказав, що заявник просить стягнути кошти за ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі №  359/9054/14-а, яка скасована.
Також суд дійшов висновку, що ОСОБА_2 обрано неправильний спосіб захисту свого права.
Не погоджуючись з такою ухвалою суду, ОСОБА_2 подав апеляційну скаргу, в якій просить її скасувати та ухвалити постанову, якою задовольнити його заяву про поворот виконання судового рішення в цій справі.
В обґрунтування заявлених вимог Апелянт зазначає, що на підставі та на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі № 359/9054/14-а з нього було стягнуто на користь Міноборони 39520,00 грн.
Разом з тим, Апелянт зазначає, що скасування Верховним Судом зазначеної ухвали суду є правовою підставою для повороту її виконання та повернення йому сплаченої суми коштів.
Крім того, Апелянт також звертає увагу й на те, що в задоволенні заяви Міноборони про поворот виконання судового рішення було відмовлено.
При цьому, Апелянт стверджує, що у зв`язку із вищевказаними обставинами він має легітимне очікування на поворот виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2014 у справі №  359/9054/14-а та повернення йому стягнутих за нею коштів в розмірі 39520,00    грн.
З цих та інших підстав Апелянт вважає, що ухвала суду першої інстанції прийнята за неповно встановлених обставин справи та з порушенням норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення його заяви про поворот виконання судового рішення.
Ухвалами Шостого апеляційного адміністративного суду від 12.07.2021 було відкрито апеляційне провадження за вказаною апеляційною скаргою позивача, встановлено строк для подання відзиву на неї та призначено судовий розгляд справи в порядку письмового провадження.
Від ОСОБА_2 надійшли клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження, про розгляд його апеляційної скарги після апеляції Міноборони, про відкладення судового розгляду та продовження строку проведення підготовчого засідання.
Від ОСОБА_7 надійшла заява про продовження строку на подання відзивів, направлення йому та іншим сторонам копій апеляційних скарг та рішень суду першої інстанції
Ухвалою Шостого апеляційного адміністративного суду від 04.08.2021 клопотання ОСОБА_2 задоволено частково, вирішено перейти з письмового провадження у відкрите судове засідання та призначено справу до судового розгляду на 07.09.2021 о 14:15 год. і продовжено строк розгляду цієї справи.
У строк, установлений судом, відзиви на апеляційну скаргу ОСОБА_2 не надходили.
Від ОСОБА_2 надійшло клопотання про залучення третьої особи у справі - Державної казначейської служби України, у задоволенні якого судом  відмовлено.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши доводи апеляційної скарги ОСОБА_2 , перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції фактичних обставин справи та правильність застосування ним норм процесуального права, колегія суддів вважає, що така апеляційна скарга підлягає задоволенню частково, а ухвала суду - скасуванню  з наступних підстав.
Нормативно-правове обґрунтування.
Процесуальний інститут повороту виконання судового рішення врегульовано статтею 381 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України).
Так, відповідно до зазначеної норми, суд апеляційної чи касаційної інстанції, приймаючи постанову, вирішує питання про поворот виконання, якщо, скасувавши рішення (визнавши його нечинним), він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4)  задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Якщо рішення після його виконання скасовано і справу повернуто на новий розгляд, суд, ухвалюючи рішення, вирішує питання про поворот виконання, якщо при новому розгляді справи він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Суд вирішує питання про поворот виконання, якщо за результатами перегляду судового рішення за нововиявленими або виключними обставинами він: 1) закриває провадження у справі; 2) залишає позов без розгляду; 3) відмовляє в позові повністю; 4) задовольняє позовні вимоги в меншому розмірі.
Питання про поворот виконання рішення суд вирішує за наявності відповідної заяви сторони.
До заяви про поворот виконання рішення шляхом повернення стягнутих грошових сум, майна або його вартості додається документ, який підтверджує те, що суму, стягнуту за раніше прийнятим рішенням, списано установою банку або майно вилучено державним виконавцем.
За подання заяви про поворот виконання судовий збір не сплачується.
Якщо питання про поворот виконання судового рішення не було вирішене згідно із частинами першою - третьою цієї статті, заява відповідача про поворот виконання розглядається адміністративним судом, який розглядав справу як суд першої інстанції.
Заява про поворот виконання може бути подана протягом одного року з дня ухвалення відповідного рішення суду апеляційної чи касаційної інстанції або з дня ухвалення рішення при новому розгляді справи за результатами перегляду рішення за нововиявленими або виключними обставинами.
Суд розглядає заяву про поворот виконання, подану відповідно до частин сьомої та восьмої цієї статті, у двадцятиденний строк з дня надходження заяви у судовому засіданні з повідомленням стягувача та боржника і постановляє ухвалу, яку може бути оскаржено у порядку, встановленому цим Кодексом. Неприбуття у судове засідання осіб, які були належним чином повідомлені про дату, час і місце розгляду справи, не перешкоджає судовому розгляду.
Відповідно до пункту 12 частини першої статті 4 КАС України судове рішення - це рішення, постанова, ухвала суду будь-якої інстанції.
Системний аналіз вищенаведених приписів процесуального законодавства надає підстави стверджувати, що метою інституту повороту виконання судового рішення є усунення наслідків скасованого рішення суду. Такий інститут спрямований на створення дієвих та ефективних гарантій дотримання прав та законних інтересів добросовісного боржника в разі виконання визнаного згодом судового рішення як помилковим.
Конституційним Судом України у рішенні від 02.11.2011 у справі № 13-рп/2011 визначено, що поворот виконання рішення - це цивільна процесуальна гарантія захисту майнових прав особи, яка полягає у поверненні сторін виконавчого провадження в попереднє становище через скасування правової підстави для виконання рішення та повернення стягувачем відповідачу (боржнику) всього одержаного за скасованим (зміненим) рішенням. Інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Отже, інститут повороту виконання рішення спрямований на поновлення прав особи, порушених виконанням скасованого (зміненого) рішення, та є способом захисту цих прав у разі отримання стягувачем за виконаним та у подальшому скасованим (зміненим) судовим рішенням неналежного, безпідставно стягненого майна (або виконаних дій), оскільки правова підстава для набуття майна (виконання дій) відпала.
Разом з тим, вирішальною правовою підставою для здійснення повороту судового рішення є скасування чи зміна вищестоящим судом вже виконаних судових рішень, а також реалізація скасованого рішення внаслідок одержання стороною майна. При цьому, передумовою для задоволення заяви про поворот виконання судового рішення у справі про стягнення коштів є встановлення факту перерахування таких коштів згідно рішення суду.
Обставини, установлені апеляційним судом.
Перевіряючи доводи апеляційної скарги та усуваючи неповноту з`ясування обставин справи, колегія суддів установила, що ухвалою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 359/9054/14-а було здійснено поворот виконання постанови Бориспільського міськрайнного суду Київської області від 30.01.2009 у справі № 2а-56/09 (№ 2а-554/08) та стягнуто на користь Міноборони з ОСОБА_2 кошти в розмірі 39520,00 грн.
Далі, на виконання вказаної ухвали суду було видано виконавчий лист, за яким відкрито виконавче провадження № 49872499.
В наступному в період з березня 2016 року по жовтень 2017 року з пенсій ОСОБА_2 проводилося утримання вказаної суми на користь Міноборони (копії відповідних платіжних доручень містяться у матеріалах справи /т.18 а.с.23-40/.
Висновки суду апеляційної інстанції.
Отже, на підставі та на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 359/9054/14-а, яка в наступному була скасована постановою вищестоящего суду, з ОСОБА_2 було стягнуто 39520,00 грн, що підтверджується відповідними первинними документами та іншими матеріалами цієї справи та в розумінні ст. 380 КАС України є достатньою правовою підставою для застосування повороту виконання вказаної ухвали суду.
Приходячи до такого висновку, судова колегія також звертає увагу на те, що ст. 380 КАС України передбачено поворот виконання судового рішення, одним з видів якого є ухвала суду (п. 12 ч. 1 ст. 4 КАС України).
Тож, в цій частині вимог заява ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення підлягає задоволенню.
Разом з тим, колегія суддів зазначає, що у своїй заяві ОСОБА_2 , крім того, просив стягнути на його користь сплачений ним виконавчий збір та кошти на проведення виконавчих дій, але, як вбачається з матеріалів справи, такі  витрати були ним понесені безпосередньо в рамках виконавчого провадження №  49872499 та безпосередньо пов`язані зі вчиненням державним виконавцем відповідних дій та прийняття ним рішень. 
Тому, відповідно до ст. 380 КАС України, кошти, сплачені Заявником на проведення виконавчих дій та виконавчий збір не підлягають поверненню в рамках інституту повороту виконання судового рішення.  Іншого чинним процесуальним законодавством не передбачено.
Аналізуючи всі доводи учасників справи, судова колегія зазначає, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожний довід.
Саме такий правовий підхід закладено у практиці ЄСПЛ, зокрема в рішенні по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії» (Garcia Ruiz v. Spain), заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1.
Відповідно до ст. 6 КАС України та ст. 17 Закон України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» висновки ЄСПЛ є джерелом права.
Згідно зі ст. 317 КАС України, підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга ОСОБА_2 підлягає задоволенню частково, ухвала Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року - скасуванню, заява ОСОБА_2 - задоволенню частково.
Керуючись ст.ст. 242-244, 250, 308, 310, 315, 317, 321, 322, 325, 328, 329, 380 КАС України, суд, 
ПОСТАНОВИВ: 
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - задовольнити частково.
Ухвалу Київського окружного адміністративного суду від 29 квітня 2021 року - скасувати та ухвалити постанову, якою заяву ОСОБА_2 про поворот  виконання судового рішення - задовольнити частково.
Здійснити поворот виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 359/9054/14-а в частині стягнення з ОСОБА_2 на користь Міністерства оборони України коштів у розмірі 39520 (тридцять дев`ять  тисяч п`ятсот двадцять) грн.
Стягнути з Міністерства оборони України на користь ОСОБА_2 кошти в розмірі 39520 (тридцять дев`ять  тисяч п`ятсот двадцять) грн, що були з нього стягнуті на виконання ухвали Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 07.11.2017 у справі № 359/9054/14-а.
У задоволенні заяви ОСОБА_2 про поворот виконання судового рішення в іншій частині вимог - відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду у порядку та строки, визначені ст.ст. 328-331 КАС України.
Повний текст судового рішення виготовлено 29 вересня 2021 року.

Головуючий суддя                                                  О.В. Епель          

Судді:                                                                      О.В. Карпушова

                                                                                О.Є. Пилипенко