Справа № 461/5276/19                                Головуючий у 1 інстанції: Фролова Л.Д. 
Провадження № 22-ц/811/589/21                        Доповідач в 2-й інстанції: Крайник Н. П. 
Категорія: 83

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
04 листопада 2021 року Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ в складі: 
                головуючої: Н. П. Крайник 
суддів: О.М. Ванівського, О.Я. Мельничук 
                при секретарі: К.О. Ждан
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Львові цивільну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1  на рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 рудня 2020 року у справі за первісним позовом  ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», за участі третіх осіб – Державного підприємства «Національні інформаційні системи»,  ОСОБА_2 , про зняття обтяження рухомого майна, та за зустрічним позовом «Ідея Банк» до ОСОБА_1  про звернення стягнення на предмет застави, -

                                               в с т а н о в и в: 

       17 липня 2019 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до акціонерного товариства «Ідея Банк» про скасування обтяження з легкового автомобіля HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , і виключення запису з Державного реєстру обтяжень рухомого майна, зареєстрованого 09 грудня 2011 року за №11945988 реєстратором - Львівською філією державного підприємства «Інформаційний центр» Міністерства юстиції України. 
       Позовні вимоги обґрунтовував тим, що 26 квітня 2016 року у Територіальному сервісному центрі №1444 РСЦ МВС в Донецькій області було укладено договір купівлі-продажу транспортного засобу, сторонами якого були ОСОБА_3 , який діяв від імені продавця ОСОБА_4 , та ОСОБА_1 , який був покупцем. Предметом договору є спірний автомобіль. У 2018 році позивач мав намір розпорядитись автомобілем шляхом його відчуження, однак не зміг цього зробити, оскільки ним було виявлено факт внесення відомостей в Державний реєстр обтяжень рухомого майна про даний автомобіль. Вважаючи, що зареєстроване обтяження порушує його право власності, позивач звернувся до суду.
       12 серпня 2019 року, до суду надійшла зустрічна позовна заява, в якій Акціонерне товариство «Ідея Банк» просило суд вилучити у ОСОБА_1 транспортний засіб, який є предметом застави, а саме HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 та передати Акціонерному товариству «Ідея Банк» на період до його реалізації та звернути стягнення на автомобіль, який є предметом застави. 
       Зустрічні позовні вимоги Акціонерне товариство «Ідея Банк» обгрунтовувало тим, що станом на день подачі зустрічної позовної заяви заборгованість позичальника становить 132159, 82 грн.
       30 вересня 2019 року до суду надійшла заява про зміну предмету зустрічного позову, в якій представник АТ «Ідея Банк» просив в рахунок погашення кредитних зобов`язань на користь Акціонерного товариства за кредитним договором № 910.79464, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 132159,82 грн., вилучити автомобіль та звернути стягнення на предмет застави - автомобіль, який належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.
         Оскаржуваним рішенням у задоволенні позову ОСОБА_1 до акціонерного товариства «Ідея Банк», за участю третьої особи Державного підприємства «Національні інформаційні системи» про зняття обтяження рухомого майна - відмовлено.
       Зустрічний позов акціонерного товариства «Ідея Банк» до ОСОБА_1 про звернення стягнення на предмет застави - задоволено.
       В рахунок погашення зобов`язань за кредитним договором № 910.79464, укладеним між Акціонерним товариством «Ідея Банк» та ОСОБА_2 в сумі 132159,82 грн. звернуто стягнення на предмет застави - автомобіль, який належить ОСОБА_1 , а саме автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 , шляхом реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження за ціною, визначеною за результатами таких торгів.
       Вилучено у  ОСОБА_1  транспортний засіб, який є предметом застави: автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску, колір чорний, номер шасі (кузова, рами) VIN- НОМЕР_2 , актуальний номерний знак НОМЕР_3 та передано Акціонерному товариству «Ідея Банк» (ідентифікаційний код ЄДРПОУ 19390819), адреса реєстрації: м. Львів, вул. Валова, буд. 11, на період до його реалізації.
       Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 1940 грн (тисяча дев`ятсот сорок гривень).
               Рішення суду оскаржив ОСОБА_1 .
       Вважає оскаржуване рішення суду незаконним, необґрунтованим, таким, що ухвалене з порушенням норм матеріального і процесуального права та з невідповідністю висновків суду обставинам справи.
       Зазначає, що під час проведення перереєстрації транспортного засобу, працівниками сервісного центру МВС не було виявлено та встановлено відомостей стосовно накладення обтяжень на автомобіль HAFEI SAIBAO, 2008 року випуску. Зазначає, що він ( ОСОБА_1 ) у встановленому законом порядку, оформив право власності на даний автомобіль, і лише через декілька років дізнався, що на нього накладено обтяження у вигляді застави через наявність заборгованості попереднього власника. Саме тому, подальша наявність обтяжень на цей транспортний засіб є недопустимою, оскільки вказане майно вибуло із власності минулого власника, який є боржником. Договір купівлі - продажу спірного транспортного засобу було укладено на належному бланку, який видається сервісними центрами МВС, відповідно до Порядку здійснення реєстрації та перереєстрації, зняття з обліку автомобілів, затвердженого Постановою КМУ від 07 вересня 1998 року №1388. Щодо державного реєстру обтяжень рухомого майна, то в ньому міститься інформація щодо реєстрації такого типу обтяження як застава, яке було зареєстроване 09.12.2011 року, а термін дії цього обтяження встановлений до 09.12.2016 року, про що є відповідний запис в цьому реєстрі. 27.07.2016 року реєстратором було внесено зміну відомостей про обтяження, а саме було подовжено його строк до 27.07.2021 року, про що також міститься відповідний запис в реєстрі. Згідно ч.2 ст.13 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» обтяжувач зобов`язаний зареєструвати зміни у відомостях про зареєстроване обтяження протягом п`яти днів із моменту набрання чинності правочином, на підставі якого відбулися зазначені зміни. Боржник або інші особи, права яких були порушені внаслідок невиконання цього обов`язку, мають право вимагати від обтяжувача відшкодування завданих збитків. На момент внесення зазначених змін, він був законним власником автомобіля згідно договору купівлі - продажу №1275/01/1444/2016 від 26.04.2016, тому вважає, що внесення змін в цей реєстр було несвоєчасним та безпідставним, і, як виходить із цього, для дотримання вимог законодавства та для захисту його права власності, такі повинні бути скасовані та вилучені з реєстру. Чинним законодавством України врегульовано способи і порядок звернення стягнення на предмет застави. При позасудовому способі звернення стягнення на предмет застави необхідно враховувати вимоги спеціального закону, яким є Закон України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Сторонами по справі, зокрема відповідачем за зустрічним позовом повинен бути саме боржник - ОСОБА_2 , так як відповідач (АТ «Ідея банк») посилається саме на виконання зобов`язань, виходячи з кредитного договору №910.79464, укладеного між ОСОБА_2 та ПАТ “Плюс Банк”, які не є сторонами у даній справі. Крім того, відповідач не надав доказів того, що АТ «Ідея Банк» є правонаступником ПАТ «Плюс Банк». Також не надано доказів, що саме ОСОБА_1 є правонаступником та спадкоємцем боргів ОСОБА_2 , який є померлим, оскільки такий має спадкоємців з кола членів родини. Крім того, відповідно до виписки (наданої АТ «Ідея Банк») останній платіж по зобов`язанню було внесено 11.03.2013 року. Тобто, АТ «Ідея Банк» втратило право вимоги боргу за позовною давністю, а тому не має право проводити звернення стягнення на належне йому майно. Крім того, розмір боргу є спірним, так як після смерті боржника банк не мав права нарахувати відсотки за кредитом. Будь-які зобов`язання, в т.ч. і кредитні, припиняються з підстав, передбачених договором, або законом (ч. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України). Такі підстави, зокрема, зазначено у ст.ст. 599 - 601, 604 - 609 Цивільного кодексу України. Отже, з моменту смерті спадкодавця припиняються його зобов`язання за кредитним договором і переходять до спадкоємців. Відповідач не надав жодного доказу направлення повідомлення із вимогою до боржника ні в судовому, ні в позасудовому порядку, що унеможливлює взагалі звернення на предмет застави з огляду на недотримання відповідачем вимог ст.25 та ст.27 ЗУ «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
       Просить рішення суду скасувати та постановити нове рішення, яким первісний позов задовольнити, у задоволенні зустрічного позову відмовити.
       У засіданні колегії суддів представник АТ «Ідея Банк» - Жовтонецький В.М.проти скарги заперечив, просив скаргу залишити без задоволення.
       Інші учасники справи в судове засідання не з`явилися, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглянути справу у їх відсутності.
       Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних мотивів.        
       Згідно з ч. 1 ст. 4, ч. 2 ст. 5 ЦПК України, кожна особа має право в порядку, встановленим цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи, законних інтересів, а суд, здійснюючи правосуддя, захищає права, свободи та інтереси фізичних осіб, права та інтереси юридичних осіб, державні та суспільні інтереси у спосіб, визначений законом або договором.        
       Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних чи юридичних осіб, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених ними вимог і на підставі доказів сторін та інших осіб, які беруть участь у справі.
       Згідно положень ч.1, ч.6 ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
       Відповідно до ч.1 ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
       Згідно положень ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. 
       Відповідно до статті першої Закону України «Про заставу» та статті 572 ЦК України Застава є способом забезпечення зобов`язань; у силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов`язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом.
       Відповідно до частини першої та другої статті 20 Закону України «Про заставу» заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов`язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.
       Згідно із частиною першою статті 589 ЦК України в разі невиконання зобов`язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави.
       Відповідно до статті 27 Закону України «Про заставу» застава зберігає силу, якщо за однією з підстав, зазначених в законі, майно або майнові права, що складають предмет застави, переходять у власність іншої особи; застава зберігає силу і у випадках, коли у встановленому законом порядку відбувається уступка заставодержателем забезпеченої заставою вимоги іншій особі або переведення боржником боргу, який виник із забезпеченої заставою вимоги.
       Зазначені норми застосовуються з урахуванням положень Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», який визначає правовий режим регулювання обтяжень рухомого майна, встановлених з метою забезпечення виконання зобов`язань, оприлюднення та реалізації інших прав юридичних і фізичних осіб стосовно рухомого майна.
       Відповідно до частини третьої статті 9 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень», якщо інше не встановлено законом, зареєстроване обтяження зберігає силу для нового власника (покупця) рухомого майна, що є предметом обтяження, за винятком таких випадків: 1) обтяжувач надав згоду на відчуження рухомого майна боржником без збереження обтяження; 2) відчуження належного боржнику на праві власності рухомого майна здійснюється в ході проведення господарської діяльності, предметом якої є систематичні операції з  купівлі-продажу або інші способи відчуження цього виду рухомого майна.
       Статтею 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
       Відповідно до частини першої, другої статті 12 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» взаємні права та обов`язки за правочином, на підставі якого виникло обтяження, виникають у відносинах між обтяжувачем і боржником з моменту набрання чинності цим правочином, якщо інше не встановлено законом. Реєстрація обтяження надає відповідному обтяженню чинності у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом. У разі відсутності реєстрації обтяження таке обтяження зберігає чинність у відносинах між боржником і обтяжувачем, проте воно є не чинним у відносинах з третіми особами, якщо інше не встановлено цим Законом.
       За таких обставин реалізація майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень, не припиняє заставу, тому застава зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи, отже, на неї може бути звернено стягнення з підстав, передбачених статтею 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень».
       Тобто, у разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача, обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна.
       Зазначене узгоджується з правовими висновками Верховного Суду України, викладеними у постановах: від 03 квітня 2013 року у справі № 6-7цс13, від 19 листопада 2014 року у справі № 6-168цс14 та в постановах Верховного Суду від 10 жовтня 2019 року у справі № 463/3582/17 (провадження № 61-13383св19) та по справі № 761/4483/19 від 24.07.2020р.
       Згідно зі статтею 42 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» держателем Державного реєстру є уповноважений центральний орган виконавчої влади. Порядок ведення Державного реєстру визначає Кабінет Міністрів України.
       Частиною четвертою статті 43 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» передбачено, що відомості про звернення стягнення на предмет обтяження згідно зі статтею 24 цього Закону реєструються держателем або реєстратором Державного реєстру на підставі заяви обтяжувача, в якій зазначаються реєстраційний номер запису, найменування боржника, ідентифікаційний код боржника в Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України або індивідуальний ідентифікаційний номер боржника в Державному реєстрі фізичних осіб платників податків та інших обов`язкових платежів та посилання на звернення стягнення на предмет обтяження.
       Відповідно до частин першої, другої статті 44 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» записи до Державного реєстру вносяться держателем або реєстраторами Державного реєстру протягом робочого дня, в який подано заяву обтяжувача. Моментом реєстрації обтяження є день, година та хвилина внесення відповідного запису до Державного реєстру, а моментом припинення реєстрації обтяження є день, година та хвилина реєстрації в Державному реєстрі відомостей про припинення обтяження. Записи зберігаються в Державному реєстрі протягом п`яти років з моменту їх внесення. Обтяжувач має право в будь-який час подати заяву про припинення обтяження і подальше виключення запису або про продовження строку дії реєстрації на не більш як п`ятирічний строк.
       Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства України застава зберігає свою силу для нового власника майна за умови наявності у Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відповідних відомостей про обтяження, які внесені до такого реєстру перед відчуженням предмета застави. У протилежному випадку, набувач вважається добросовісним і набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень. Посилання позивача на те, що він є добросовісним набувачем та не значиться боржником, а йому було протиправно відмовлено у його праві відчуження автомобіля є безпідставними, адже відповідно до положень ст. 10 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень» у разі відчуження рухомого майна боржником, який не мав права його відчужувати, особа, що придбала це майно за відплатним договором, вважається його добросовісним набувачем згідно зі статтею 388 ЦК України за умови відсутності в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна відомостей про обтяження цього рухомого майна. Добросовісний набувач набуває право власності на таке рухоме майно без обтяжень.
       Матеріалами справи встановлено, що 11 серпня 2011 року, між публічним акціонерним товариством «Плюс Банк» та ОСОБА_2 було укладено кредитний договір №910.79464, за умовами якого банк надав позичальнику кредит у розмірі 66230,00 грн. на строк 60 місяців, з метою фінансування купівлі позичальником транспортного засобу марки HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 . 
       Згідно параграфу 3 зазначеного договору, забезпеченням виконання зобов`язань за даним договором є застава транспортного засобу.
       Відповідно до пункту 9 параграфа 10 кредитного договору, строк позовної давності встановлений договором становить п`ять років.
       Статутом публічного акціонерного товариства «Ідея Банк» передбачено, що воно утворилось внаслідок зміни назви публічного акціонерного товариства «Плюс Банк», відповідно до рішення загальних борів Акціонерів Банку (протокол № 35 від 11 серпня 2011 року) і є правонаступником всіх його прав і обов`язків.
       З метою забезпечення виконання зобов`язань за кредитним договором 17 жовтня 2011 року між ПАТ «Ідея Банк», який є правонаступником ПАТ «Плюс Банк», та ОСОБА_2 , від імені якого на підставі довіреності, посвідченої 20.07.2011 року приватним нотаріусом Павлоградського районного нотаріального округу Гуцалюк А.В. за реєстровим № 792, діяла ОСОБА_5 , було укладено договір застави транспортного засобу №910.79464, за умовами якого заставодавець передав у заставу заставодержателю автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 .
       Згідно п. 1 параграфа 2 договору застави транспортного засобу у разі невиконання заставодавцем зобов`язань за кредитним договором заставодержатель має право одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмету застави переважно перед іншими кредиторами (на праві вищого пріоритету). 
       Право вилучення предмета застави заставодержателем у заставодавця та/або в третіх осіб, передбачено п. 1 параграфа 3 договору застави транспортного засобу № 910.79464 від 17 жовтня 2011 року. 
       Встановлено, що станом на 20 липня 2011 року ОСОБА_2 був власником спірного автомобіля, що підтверджується копією свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу.
       Згідно Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна, на автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 , на підставі договору застави транспортного засобу, серія та номер: 4598, від 17 жовтня 2011 року, 09.12.2011 року зареєстроване обтяження № 11945988. Обтяжувач ПАТ «Ідея Банк». Термін дії обтяження - до 09.12.2016 року.
       Відповідно до довідки - розрахунку заборгованості ОСОБА_2 за кредитним договором №910.79464 від 01 серпня 2019 року, загальна сума заборгованості становить 132159,82 грн.
       Відповідно до Витягу про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна (реєстрація змін), виданого 07 серпня 2019 року, відносно ОСОБА_2 було здійснено зміну обтяження, а саме змінено термін дії обтяження - до 27.07.2021 року. 
       Судом встановлено, що 26 квітня 2016 року за договором купівлі-продажу № 1275/011444/2016 ОСОБА_1 придбав у ОСОБА_4 автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 . 
       Згідно свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, спірний автомобіль зареєстрований на ОСОБА_1 .
       Згідно інформації бази даних Єдиного державного реєстру транспортних засобів станом на 06.08.2019 року автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 значиться зареєстрованим з 28.04.2016 року на ім`я ОСОБА_1 , адреса реєстрації: м. Мирноград Донцької області, що підтверджується листом Головного сервісного центру МВС № 31/16784 від 07 серпня 2019 року. 
       Відмовляючи у задоволенні позовних вимог ОСОБА_1 , та задовольняючи зустрічні позовні вимоги ПАТ «Ідея Банк», суд першої інстанції виходив з того, що на момент укладення відповідного договору відчуження автомобіля від 26 квітня 2016 року на користь ОСОБА_1 існувала застава банку, яка була зареєстрована 09.12.2011 року за № 11945988, та предметом якої був саме автомобіль HafeiSaibao 2008 року випуску, номер кузову НОМЕР_1 . Крім того, належними та допустимими доказами підтверджено наявність заборгованості у позичальника ОСОБА_2 перед ПАТ «Ідея Банк». Таким чином, наступне відчуження автомобіля здійснювалося під час дії обтяження, за відсутності згоди обтяжувача (банку), а тому акціонерне товариство «Ідея Банк», як заставодержатель, має право звернути стягнення на предмет застави відповідно до положень статей 25, 26 Закону України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Суд першої інстанції також врахував, що обтяження та відповідне право на спірний автомобіль виникло у ПАТ «Ідея Банк» з моменту укладення договору застави, договір застави є чинним, відомості про обтяження не виключені з Реєстру обтяжень, тому позивач є чинним заставодержателем спірного автомобіля, а ОСОБА_1 є лише новим власником заставленого майна.
       З таким висновком суду колегія суддів погоджується повністю, оскільки такий відповідає правовій позиції Верховного Суду, викладеній у постанові від 30 травня 2018 року у справі № 555/661/16-ц, згідно якої в разі відчуження предмета обтяження боржником без згоди обтяжувача обтяження рухомого майна, що є предметом обтяження, зберігає свою силу для нового власника (покупця) в разі, якщо воно зареєстроване в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Особа може бути добросовісним набувачем лише за умови, якщо на момент укладення договору купівлі-продажу транспортного засобу не було відповідного запису в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна. Відчуження майна, що є предметом застави, без припинення обтяжень не припиняє заставу, а тому вона зберігає чинність при переході права власності на предмет застави до іншої особи.
       Доводи скарги правильних висновків суду не спростовують, підстав для задоволення скарги та скасування рішення суду колегія суддів не вбачає.
       Керуючись ст. 367, ст. 368, п. 1 ч. 1 ст. 374, ст. 375, ст. 381, ст. 382, ст. 384 ЦПК України, Львівський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ, -

  п о с т а н о в и в:   

       Апеляційну скаргу ОСОБА_1   залишити без задоволення.
       Рішення Галицького районного суду міста Львова від 07 рудня 2020 року залишити без змін.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскарженою у касаційному порядку шляхом подачі касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції протягом тридцяти днів з дня складення повної постанови. 
       Повний текст постанови складено 15 листопада 2021 року.

Головуючий:         Н. П. Крайник 

Судді:                О. М. Ванівський 

                                                                                        О. Я. Мельничук