ДНІПРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
Провадження № 22-ц/803/6936/21 Справа № 202/7958/20 	  	Суддя у 1-й інстанції - Марченко Н. Ю. Суддя у 2-й інстанції - Городнича В. С.	

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 листопада 2021 року                                                                м. Дніпро

Колегія суддів судової палати з розгляду цивільних справ Дніпровського апеляційного суду у складі:

головуючого - Городничої В.С.,
суддів - Лаченкової О.В., Петешенкової М.Ю.,

       розглянувши в порядку спрощеного провадження у м.Дніпрі апеляційну скаргу  ОСОБА_1 на рішення Індустріального районного суду м. Дніпропетровська від 11 травня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_2  до ОСОБА_1 , треті особи -  ОСОБА_3 ,  ОСОБА_4 про стягнення аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання,-        
ВСТАНОВИЛА:

       У грудні 2020 року ОСОБА_2 звернулася до суду з вищевказаним позовом, в обгрунтування якого зазначила, що з відповідачем перебувала у зареєстрованому шлюбі, від якого мають трьох дітей: ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 . Рішенням Індустріального районного суду міста Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з відповідача на її користь стягнуті аліменти на утримання дітей, а саме: на утримання сина ОСОБА_3 - 1300 грн щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4 - 1200 грн щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 - 1000 грн щомісячно. Наразі син ОСОБА_3 та дочка ОСОБА_4 досягли повноліття. Син навчається в музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання та має намір продовжити навчання у вищому навчальному закладі. Дочка ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», вартість її навчання за весь період складає 72 800 грн. Діти проживають разом із нею та знаходяться на її утриманні. Відповідач матеріальну допомогу на утримання повнолітніх дітей не надає. Відповідач є працездатним, працює священиком, займає посаду настоятеля храму «Антонія і Феодосія Києво-Печерських» в смт Слобожанське Дніпровського району, має високе матеріальне забезпечення. З часу розлучення відповідач придбав новий автомобіль та квартиру в новобудові. Тому, на думку позивача, відповідач має матеріальну можливість сплачувати аліменти на утримання дітей, які продовжують навчання.
       Враховуючи вищезазначене, позивач просила стягнути з відповідача на її користь аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , у розмірі 3000 грн щомісячно на кожну дитину до досягнення ними 23 років за умови продовження ними навчання.
       Рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року позов задоволено. 
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29.12.2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.
       Стягнуто з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 аліменти на утримання дочки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі в розмірі 3000 грн щомісячно, починаючи стягнення з дня пред`явлення позову - 29.12.2020 року до закінчення навчання, але не більш як до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.
       Вирішено питання стосовно судових витрат.
       Рішення суду про стягнення аліментів допустив до негайного виконання в межах суми платежу за один місяць. 
       Не погодившись із даним рішенням суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати оскаржуване рішення та постановити нове рішення, про відмову у задоволенні позовних вимог.
       В своїй апеляційній скарзі апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм процесуального права та на неправильне застосування норм матеріального права, а також, на невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи. 
        ОСОБА_2 відповідно до ст. 360 ЦПК України подала відзив, в якому просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду - залишити без змін, посилаючись на незаконність та необґрунтованість доводів апеляційної скарги. 
       Відповідно до ч.13 ст.7 ЦПК України, розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
       Відповідно до ч. 1 ст. 368 ЦПК України, справа розглядається судом апеляційної інстанції за правилами, встановленими для розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження, з особливостями, встановленими цією главою.
       Розглянувши матеріали справи, перевіривши законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, колегія суддів вважає за необхідне апеляційну скаргу задовольнити частково, з наступних підстав. 
       Судом встановлено, що сторони перебували у зареєстрованому шлюбі з 27 жовтня 2000 року, від якого мають трьох дітей - ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , ОСОБА_5 , ІНФОРМАЦІЯ_1 .
       Встановлено, що рішенням Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2018 року з ОСОБА_1 на користь ОСОБА_2 стягнуто аліменти на утримання сина ОСОБА_3 у розмірі 1300 грн щомісячно, на утримання дочки ОСОБА_4 - 1200 грн щомісячно, на утримання сина ОСОБА_5 - 1000 грн щомісячно.
       Встановлено, що син ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 досягли повноліття.
       Крім того, судом першої інстанції встановлено, що ОСОБА_3 навчається у музичному коледжі КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» на бюджетній основі на денній формі навчання з 01.09.2017 року по 30.06.2021 року. ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», строк навчання до 30.06.2024 року.
       Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції, виходив з того, що спільні син та донька сторін, продовжуючи навчання, потребують матеріальної допомоги, яку відповідач як батько має можливість надавати, оскільки є священнослужителем, головою релігійної громади, настоятелем храму та має у власності цінне рухоме та нерухоме майно, котре свідчить про отримання ним достатнього рівня матеріального забезпечення. 
       В обґрунтування апеляційної скарги відповідач зазначає, що йому встановлено інвалідність третьої групи та інших джерел доходу, окрім пенсії , яку він отримував у розмірі 1769 грн з серпня 2020 року по січень 2021 року, у нього немає. Вказує, що посилання суду на наявність у нього нерухомого майна та транспортного засобу не має значення, оскільки воно набуте ним за рахунок спільних коштів та зусиль у період іншого шлюбу.
       Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо наявності підстав для покладення на відповідача обов`язку зі сплати аліментів на утримання своїх повнолітній дітей на період їх навчання, так як вони є обґрунтованими, відповідають обставинам справи і вимогам закону.
       Разом з тим, із висновками суду першої інстанції щодо визначення розміру аліментів, який підлягає стягненню в розмірі 3 000 грн з відповідача щомісячно на кожну дитину, погодитись не можна з огляду на наступне.
       Відповідно до ч. 1, 3 ст. 199 СК України якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати матеріальну допомогу. Право на звернення до суду з позовом про стягнення аліментів має той з батьків, з ким проживає дочка, син, а також самі дочка, син, які продовжують навчання.
       Відповідно до ч. 2 ст. 199 СК України право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
       Відповідно до Постанови Пленуму Верховного суду України «Про застосування судами окремих норм Сімейного кодексу України при розгляді справ щодо батьківства, материнства та стягнення аліментів» № 3 від 15.05.2006 року, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. Тобто наявність у батька можливості надавати матеріальну допомогу дитині, що продовжує навчання у сукупності з іншими обставинами є вирішальною підставою для стягнення з батька аліментів на утримання дитини, що продовжує навчання після досягнення вісімнадцятирічного віку.
       Із матеріалів справи вбачається, що син ОСОБА_3 навчається в КВНЗ «Дніпропетровська академія музики ім. Глінки» ДОР на бюджетній основі на денній формі навчання, за освітнім ступенем "Бакалавр", термін навчання з 01.09.2021 року по 30.06.2025 року. 
       Донька ОСОБА_4 навчається на денному відділенні Національного технічного університету «Дніпровська політехніка», на умовах договору, вартість якого за один навчальний рік складає 18 200 грн. Термін навчання з 01.10.2020 року по 30.06.2024 року.
       Отже, повнолітні ОСОБА_3 та ОСОБА_4 продовжують навчання та у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги.
       Відповідно до ч. 1 ст. 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, зазначених у статті 182 цього кодексу.
       Згідно ч. 1 ст. 182 СК України, при визначенні розміру аліментів суд враховує 1) стан здоров`я та матеріальне становище дитини; 2) стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів; 3) наявність у платника аліментів інших дітей, непрацездатних чоловіка, дружини, батьків, дочки, сина; 3-1) наявність рухомого та нерухомого майна, грошових коштів; 3-2) доведені стягувачем аліментів витрати платника аліментів, у тому числі на придбання нерухомого або рухомого майна, сума яких перевищує десятикратний розмір прожиткового мінімуму для працездатної особи, якщо платником аліментів не доведено джерело походження коштів; 4) інші обставини, що мають істотне значення.
       Відповідно до ч. 2 ст. 182 СК України, розмір аліментів має бути необхідним та достатнім для забезпечення гармонійного розвитку дитини.
       У постанові Верховного Суду у складі колегії суддів Другої судової палати Касаційного цивільного суду від 06 серпня 2018 року у справі №748/2340/17 зроблено висновок по застосуванню статті 199 СК України, який полягає в тому, що обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: походження дитини від батьків або наявність між ними іншого юридично значущого зв`язку (усиновлення); досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу (батьки самі мають бути працездатними та мати такий заробіток, який дозволив би їм утримувати себе та свою повнолітню дитину).
       Відповідно до ч.4 ст.263 ЦПК України, при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
       Колегія суддів вважає, що визначаючи розмір аліментів на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, суд першої інстанції не врахував факт того, що у ОСОБА_1 відсутні інші джерела доходу, окрім пенсії, котру отримував відповідач з серпня 2020 року по січень 2021 року у розмірі 1769 грн щомісячно у зв`язку з тим, що йому встановлено інвалідність третьої групи. Тому колегія суддів, бере до уваги вищевказані обставини, однак наголошує на тому, що це не звільняє відповідача від утримання своїх дітей та надає підставу для перегляду розміру суми аліментів. 
       Крім того, з матеріалів справи вбачається, що ОСОБА_1 має у власності цінне рухоме та нерухоме майно, що в свою чергу свідчить про отримання ним достатнього рівня матеріального забезпечення. 
       Таким чином, беручи до уваги зазначені обставини, матеріальне становище відповідача, враховуючи принцип рівності обов`язків батьків щодо утримання дітей і засад цивільного законодавства щодо розумності та справедливості, колегія суддів вважає, що визначений судом першої інстанції розмір аліментів з урахуванням цих обставин підлягає зменшенню до 1 500 грн щомісячно на кожну дитину.
       Враховуючи викладене, колегія суддів вважає за необхідне рішення суду першої інстанції в частині визначення розміру аліментів змінити, зменшивши з 3 000 грн до 1 500 грн щомісячно на кожну дитину.
       Відповідно до п.2 ч.1 ст.374 ЦПК України, суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити у відповідній частині нове рішення або змінити рішення.
       Відповідно до ст. 376 ЦПК України, підставами для скасування судового рішення повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни судового рішення є: неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; порушення норм процесуального права або неправильне застосування норм матеріального права.
       Враховуючи, що син відповідача ОСОБА_3 та донька ОСОБА_4 є повнолітніми, продовжують навчання та потребують у зв`язку з цим матеріальної допомоги, беручи до уваги, що відповідач може надавати таку матеріальну допомогу, а також приймаючи до уваги те, що відповідно до ст. 141 СК України, батько та мати мають рівні права та обов`язки по відношенню до дитини, а відповідно до ч.3 ст. 11 Закону України «Про охорону дитинства», батько і мати мають рівні права та обов`язки щодо своїх дітей, колегія суддів вважає, що аліменти у розмірі 1500 грн щомісячно на кожну дитину будуть достатніми для належного утримання повнолітніх сина та доньки, які продовжують навчання та відповідатимуть реаліям сьогодення.
       На підставі викладеного, керуючись ст. 367, 368, 374, 376, 381- 384 ЦПК України, колегія суддів, -
ПОСТАНОВИЛА:
       Апеляційну скаргу  ОСОБА_1 - задовольнити частково.
       Рішення Індустріального районного суду м.Дніпропетровська від 11 травня 2021 року - змінити, зменшити розмір аліментів, які підлягають стягненню з ОСОБА_1 ча на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітніх дітей, які продовжують навчання, в твердій грошовій сумі з 3 000,00 грн до 1 500,00 грн щомісячно на кожного.
       Стягнути з ОСОБА_1 ча на користь ОСОБА_2 на утримання повнолітнього сина ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , в твердій грошовій сумі 1 500,00 грн щомісячно, починаючи з 29.12.2020 року і до закінчення ним навчання, але не більше, ніж до досягнення ним двадцятитрьохрічного віку.
       Стягнути з ОСОБА_1 ча на користь  ОСОБА_2 на утримання повнолітньої доньки ОСОБА_4 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , в твердій грошовій сумі 1 500,00 грн щомісячно, починаючи з 29.12.2020 року і до закінчення нею навчання, але не більше, ніж до досягнення нею двадцятитрьохрічного віку.
       Постанова апеляційного суду набирає законної сили з моменту її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів. 

       Головуючий:                                                          В.С. Городнича

       Судді:                                                                          О.В. Лаченкова

                                                                        М.Ю. Петешенкова