Головуючий І інстанції: Білова О.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 жовтня 2021 р. 	Справа № 520/1849/21	
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Ральченка І.М.,
Суддів: Бершова Г.Є. ,  Чалого І.С. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління ДПС у Харківській області на додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021, повний текст складено 11.05.2021, по справі № 520/1849/21
за позовом    Товариства з обмеженою відповідальністю "Дмитрович"  
до       Головного управління ДПС у Харківській області ,       Державної податкової служби України           
про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю "Дмитрович"  (далі - позивач) звернулося до суду з позовом, в якому просило:
- визнати протиправним і скасувати рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС України у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних №2131490/41220467 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної  №28 від 06.10.2020, виписаної ТОВ "Дмитрович";
- зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну  № 28 від 06.10.2020 ТОВ "Дмитрович", виписану на ТОВ «Інфініті Трейд».
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 20.04.2021 позов задоволено. 
Визнано протиправними та скасовано рішення комісії регіонального рівня Головного управління ДПС у Харківській області з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних № 2131490/41220467 від 12.11.2020 про відмову у реєстрації в Єдиному реєстрі податкових накладних податкової накладної  28 від 06.10.2020, виписаної ТОВ "Дмитрович".
Зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати в Єдиному реєстрі податкових накладних податкову накладну  28 від 06.10.2020, виписану ТОВ "Дмитрович".
Стягнуто з Головного управління ДПС у Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ТОВ "Дмитрович" у розмірі 1 135,00 грн.
Стягнуто з Державної податкової служби України за рахунок бюджетних асигнувань витрати по оплаті судового збору на користь ТОВ "Дмитрович" у розмірі 1 135,00 грн.
26.04.2021, у строк, встановлений ч.7 ст.139 КАС України, позивач подав до Харківського окружного адміністративного суду заяву про ухвалення додаткового рішення у справі, в якій просив стягнути з відповідачів на користь позивача судові витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 15 000,00 грн.
Додатковим рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 заяву позивача про ухвалення додаткового судового рішення задоволено частково.
Стягнуто на користь ТОВ "Дмитрович"за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 892,86 грн. 
Стягнуто на користь ТОВ "Дмитрович" за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України  витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 892,86 грн.
В задоволенні заяви в іншій частині - відмовлено.
Головне управління ДПС у Харківській області (далі - відповідач), не погоджуючись із зазначеним рішенням, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм процесуального права, подало апеляційну скаргу, в якій просило скасувати додаткове рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення про відмову у задоволенні заяви про розподіл витрат на професійну правничу допомогу у повному обсязі.
В обгрунтування вимог апеляційної скарги зазначено про не врахування судом першої інстанції, що заявлена позивачем до відшкодування сума витрат на правничу допомогу не є співмвірною зі складністю справи, витраченим адвокатом часом, об`ємом наданих послуг; оплата послуг на правову допомогу позивачем не проведена.
Позивач не надав відзив на апеляційну скаргу.
На підставі ст. 311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.
Відповідно до ч.1 п. 1 ч. 3 ст.132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 2-7 ст. 134 КАС України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами, за винятком витрат суб`єкта владних повноважень на правничу допомогу адвоката.
Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу та з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та дійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із:
1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг);
2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг);
3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт;
4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
У разі недотримання вимог частини п`ятої цієї статті суд може, за клопотанням іншої сторони, зменшити розмір витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами.
Обов`язок доведення не співмірності витрат покладається на сторону, яка заявляє клопотання про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката, які підлягають розподілу між сторонами.
Відповідно до ч.ч.1,7 ст. 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа. Розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Колегія суддів зазначає, що позивачем своєчасно подано заяву про понесені витрати на правову допомогу та своєчасно надано докази на їх підтвердження.
Відповідно до ч. 9 ст. 139 КАС України при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує:
1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи;
2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес;
3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, тощо;
4) дії сторони щодо досудового вирішення спору (у випадках, коли відповідно до закону досудове вирішення спору є обов`язковим) та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Колегія суддів зазначає, що вирішуючи питання про визначення розміру витрат на правничу допомогу, які підлягають розподілу між сторонами, суд враховує складність справи, час витрачений адвокатом на виконання робіт, обсяг наданих послуг та ціну позову.
Згідно з п. 4 ч. 1ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Статтею 19 цього Закону визначено такі види адвокатської діяльності, як надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правовий супровід діяльності юридичних і фізичних осіб, органів державної влади, органів місцевого самоврядування, держави; складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру; представництво інтересів фізичних і юридичних осіб у судах під час здійснення цивільного, господарського, адміністративного та конституційного судочинства, а також в інших державних органах, перед фізичними та юридичними особами.
Слід зазначити, що як вказано у рішенні Конституційного Суду України від 30.09.2009 23рп/2009, правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При цьому, необхідно враховувати, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг та ін.), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат.
Зазначені висновки узгоджуються з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 04.08.2020 по справі  810/3213/16.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"інші види правової допомоги - види адвокатської діяльності з надання правової інформації, консультацій і роз`яснень з правових питань, правового супроводу діяльності клієнта, складення заяв, скарг, процесуальних та інших документів правового характеру, спрямованих на забезпечення реалізації прав, свобод і законних інтересів клієнта, недопущення їх порушень, а також на сприяння їх відновленню в разі порушення.
Відповідно до ст. 30 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність" гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Судовим розглядом встановлено, що на підтвердження витрат на правову допомогу  позивача надано: орден на надання правової допмоги, договір про надання правової допомоги  1512/20, укладений 15.12.2020 між ТОВ "Дмитрович" (клієнт, замовник) та адвокатським бюро "Юлії Крат" (далі - Договір), додаткову угоду до Договору від 05.02.2021,  рахунок на суму 15 000,00 грн, акт здачі-приймання наданої правової допомоги  3 від 23.04.2021 (а.с. 183-189).
Згідно з п. 2.1 Договору адвокат власними силами та на свій ризик зобов`язується протягом строку цього Договору здійснювати юридичне обслуговування замовника, що включає: надання правової інформації, консультацій, представництво і захист інтересів клієнта. Представництво інтересів клієнта здійснює адвокат Крат Юлія Михайлівна або залучений Адвокатським бюро до виконання цього договору працівник, адвокат або будь-яка інша особа.
Відповідно до п. 4.1 Договору за здійснення юридичного обслуговування відповідно до умов цього Договору, замовник сплачує адвокату плату (гонорар) згідно квитанцій. 
Відповідно до п.1 Додаткової угоди  3 до вищевказаного Договору  п. 4.1 Договору викладено в наступній редакції: «За здійснення юридичного обслуговування (надання правової/правничої допомоги) відповідно до умов цього Договору, замвоник сплачує адвокатському бюро плату (гонорар) згідно рахунків/квитанцій у визначений сторонами строк».
Згідно п. 2 Додаткової угоди  3 сторони погодили, що вартість послуг з правничої допомоги із супроводження даної судової справи у Харківському окружному адміністративному суді складає 15 000,00 грн.
Згідно п. 3 Додаткової угоди  3 сторони погодили, що замовник сплачує адвокатському бюро, вказану в п.2 Додаткової угоди вартість правничої допомоги протягом 3 місяців з дати підписання акту здачі-приймання наданої правової (правничої) допомоги.
Адвокатом надано позивачу послуги в межах укладеного Договору:
- перша консультація щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи - кількість 5, кількість часу - 2 години;
- збір та вивчення необхідних документів для підготування позовної заяви - кількість 1, кількість часу -3 години;
- підготування позовної заяви - кількість 1, кількість часу - 8 годин;
- моніторинг стану розгляду судової справи та інформування клієнта - кількість 4, кількість часу - 1 година.
Всього на виконання договору адвокатом витрачено 14 годин, що підтверджується актом здачі-приймання.
За надання зазначеного обсягу послуг адвокатським бюро виставлено рахунок від 23.04.2021  02/04 на суму 15 000,00 грн.
Колегія суддів зазначає, що при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін. Ті самі критерії застосовує Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі ст. 41 Конвенції. Зокрема, згідно з його практикою заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (рішення у справі "East/West Alliance Limited" проти України", заява N 19336/04).
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Лавентс проти Латвії" зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Тобто, суд зобов`язаний оцінити рівень адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично, але й також - чи була їх сума обґрунтованою.
Суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Таким чином, при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи.
Суд першої інстанції, стягуючи на користь позивача витрати на правову допомогу у загальному розмірі 11 785,71 грн, виходив з того, що витрати на першу консультацію щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи, моніторинг стану розгляду судової справи та інформування клієнта, що складають 3 214,29 грн,  жодним чином не вплинули на хід та результат розгляду справи, є необгрунтованими.
Колегія суддів зазначає, що такі послуги як перша консультація щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи, за своїм змістом є складовими єдиного процесу щодо підготовки та складення адміністративного позову.
Також, вирішуючи питання відшкодування витрат, пов`язаних із моніторингом стану розгляду судової справи та інформування клієнта, колегія суддів виходить з критерію необхідності та дійсності наданих послуг із урахуванням того юридичного результату для сторони по справі, що був досягнутий за наслідком таких послуг чи дій.
Крім того, колегія суддів зазначає, що положеннями КАС України визначений процесуальний механізм повідомлення учасників справи про рух справи, прийняті судом процесуальні рішення, зокрема шляхом направлення їх копій рекомендованим листом з повідомленням про вручення або в електронній формі у порядку, визначеному законом, у випадку наявності у особи офіційної електронної адреси.
Отже, суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що вказані витрати на правову допомогу на суму 3 214,29 грн за 3 години (перша консультація щодо можливості судового оскарження, подальші консультації щодо ходу розгляду судової справи - 2 години; моніторинг стану розгляду судової справи та інформування клієнта - 1 година) не підлягають відшкодуванню позивачу.
Разом з тим, суд першої інстанції не врахував, що збір та вивчення необхідних документів для підготування позовної заяви, на який витрачено 3 години, також входить до єдиного процесу щодо підготовки та складення адміністративного позову, у зв`язку з чим такі витрати у сумі 3 214, 29 грн (15 000,00 грн : 14 годин х 3 години) не підлягають стягненню на користь позивача.
Отже, колегія суддів не знаходить підстав для відшкодування витрат, що були пов`язані із наданням наведених вище послуг, а саме на загальну суму 6 428,58 грн (3 214, 29 грн + 3 214,29 грн).
Щодо витрат на правову допомогу, пов`язаних з підготуванням позовної заяви (кількість витраченого часу - 8 годин), колегія суддів зазначає, що враховуючи суть спірних правовідносин, оскарження позивачем рішення Комісії регіонального рівня Головного управління ДПС України у Харківській області про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних 2131490/41220467 про відмову в реєстрації податкової накладної  28 від 06.10.2020 на суму 803 199,74 грн, з яких ПДВ 133 866,62 грн, доведеним та співмірним розміром витрат на правничу допомогу є сума 8 571,42 грн (15 000,00 грн - 6 428,58).
Вищенаведене спростовує доводи апелянта щодо не співмірності витрат позивача на правову допомогу, пов`язаних зі складанням позовної заяви.
Доводи апелянта про те, що оплата послуг на правову допомогу позивачем не проведена, тому відсутні підстави для відшкодування таких витрат, колегія суддів вважає необгрунтованими, оскільки з урахуванням ч. 7 ст. 139 КАС України відшкодуванню підлягають витрати, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи.
Таким чином, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що додаткове рішення суду першої інстанції підлягає частковомускасуванню
Відповідно до ч. 1 ст. 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 325 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Харківській області - задовольнити частково.
Додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі № 520/1849/21  скасувати в частині задоволення заяви щодо стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дмитрович" за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 892 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн 86 коп, та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України  витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 5 892 (п`ять тисяч вісімсот дев`яносто дві) грн 86 коп.
Прийняти в цій частині нове рішення, яким заяву про відшкодування витрат на правову допомогу - задовольнити частково.
Стягнути на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Дмитрович" (вул. Короленка, буд. 71, м. Вовчанськ, Харківська область, 62500, код ЄДРПОУ 41220467) за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Харківській області (вул. Пушкінська, буд. 46, м. Харків, 61057, код ЄДРПОУ ВП 43983495) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4 285 (чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн 71 коп. та за рахунок бюджетних асигнувань Державної податкової служби України (Львівська площа, буд. 8, м. Київ, 04053, код ЄДРПОУ 43005393) витрати на правничу допомогу адвоката у розмірі 4 285 (чотири тисячі двісті вісімдесят п`ять) грн 71 коп.
В іншій частині додаткове рішення Харківського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 по справі № 520/1849/21 - залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Головуючий суддя 		І.М. Ральченко 	
Судді	   	Г.Є. Бершов    І.С. Чалий