У Х В А Л А
28 вересня 2021 року                                     
м. Київ
справа № 430/1194/21
провадження № 13-168зк21
Велика Палата Верховного Суду у складі:
судді-доповідачаОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,  ОСОБА_6 ,  ОСОБА_7 ,  ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 , ОСОБА_12 ,  ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 , ОСОБА_16 , ОСОБА_17 ,  ОСОБА_18 ,  ОСОБА_19 
розглянула заяву захисника ОСОБА_20 в інтересах ОСОБА_21 про перегляд постанов Станично-Луганського районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року та Луганського апеляційного суду від 30 липня 2021 року і
встановила:
Як убачається з матеріалів провадження та наявних у Верховному Суді даних, постановою судді Станично-Луганського районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року, залишеною без змін 30 липня 2021 року Луганським апеляційним судом, ОСОБА_21 було визнано винуватою у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 2043 Кодексу України про адміністративні правопорушення (далі – КУпАП), й накладено стягнення у виді штрафу в розмірі десяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян із конфіскацією переміщуваного товару (готівкових коштів у сумі 3 000 євро).
Не погодившись із зазначеними постановами, ОСОБА_21 оскаржила їх до Касаційного адміністративного суду Верховного Суду, який, керуючись п. 1 ч. 1 ст. 333 Кодексу адміністративного судочинства України, 30 серпня 2021 року відмовив у відкритті касаційного провадження, оскільки такі рішення не підлягають розгляду за правилами цього Кодексу.
У подальшому ОСОБА_21 та її захисник ОСОБА_20 оскаржили постанови судів першої й апеляційної інстанцій до Касаційного кримінального суду Верховного Суду. За поданою скаргою вказаний суд ухвалою від 10 вересня 2021 року відмовив у відкритті провадження, адже в силу ст. 294 КУпАП оспорювані рішення не є предметом перевірки в порядку касаційної процедури.
Наразі захисник ОСОБА_20 , діючи в інтересах ОСОБА_21 , звернувся до Великої Палати Верховного Суду (далі – Велика Палата) із заявою, в якій твердить про наявність виключної правової проблеми (питання можливості  вилучення у правопорушника коштів), котру, на його думку, необхідно вирішити в порядку, передбаченому ст. 4341 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК). Заявник просить скасувати згадані постанови від 30 червня та 30 липня 2021 року і направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Перевіривши доводи захисника ОСОБА_20 , Велика Палата дійшла висновку, що у відкритті провадження за його заявою має бути відмовлено на таких підставах.
В Україні визнається і діє принцип верховенства права. Конституція України має найвищу юридичну силу, а закони та інші нормативно-правові акти приймаються на основі Конституції України і повинні відповідати їй (ст. 8 Основного Закону України).
Згідно з п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є забезпечення права на апеляційний перегляд справи, а право на касаційне оскарження – лише у визначених законом випадках. 
Відповідно до положень ст. 48 Закону України від 2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів» суддя здійснює правосуддя на основі Конституції і законів України, керуючись принципом верховенства права. Статтею14 цього Закону визначено, що учасники справи, яка є предметом судового розгляду, та  інші особи мають право на апеляційний перегляд справи та у визначених законом випадках – на касаційне оскарження судового рішення.
Питання про передачу провадження на розгляд Великої Палати вирішується судом касаційної інстанції за власною ініціативою або за клопотанням учасника судового розгляду. Сторони не мають права безпосередньо звертатися до Великої Палати з метою вирішення виключної правової проблеми.
Відмовляючи ОСОБА_21 та її захиснику ОСОБА_20 у відкритті касаційного провадження, касаційні адміністративний та кримінальний суди Верховного Суду в своїх ухвалах від 30 серпня й 10 вересня 2021 року детально, з  посиланням на законодавчі приписи виклали позицію щодо відсутності правових підстав для перегляду в касаційному порядку оспорюваних постанов. Крім того, суд кримінальної юрисдикції навів й обґрунтування неприйнятності вимог про передачу справи про адміністративне правопорушення на розгляд Великої Палати Верховного Суду.
Так, статтею 294 КУпАП установлено право особи оскаржити рішення суду у справі про адміністративне правопорушення в апеляційному порядку. Цією ж статтею визначено, що постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає. Перегляду судових рішень у касаційному порядку КУпАП не передбачено.
Конституційний Суд України, визнавши конституційними положення ст. 294 КУпАП, зазначив у Рішенні свого Другого сенату від 21 липня 2021 року № 5-р(ІІ)/2021, що процесуальне обмеження права на касаційне оскарження постанов суду у справах про адміністративні правопорушення за своєю сутністю загалом є допустимим та не спричиняє порушення права на судовий захист (п. 4.2).
Порядок перегляду Верховним Судом рішень суду у справах про адміністративні правопорушення врегульовано главою 241 КУпАП. Єдиною підставою такого перегляду є встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов`язань при вирішенні справи судом. Однак у поданій ОСОБА_20 заяві не міститься відповідних даних та посилань на рішення міжнародної судової установи, постановлене на користь ОСОБА_21 , яке би стосувалось предмета перегляду в цьому провадженні. 
Отже, оскаржені захисником постанови не можуть бути переглянуті Великою Палатою за процедурою касаційного провадження та  з  мотивів, наведених у заяві ОСОБА_20 . 
З огляду на викладене у відкритті провадження за зверненням захисника ОСОБА_20 необхідно відмовити, а заяву з доданими до неї матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Керуючись п. 8 ч. 1 ст. 129 Конституції України, статтями 14, 48 Закону України від  2 червня 2016 року № 1402-VIII «Про судоустрій і статус суддів», ст. 294 КУпАП, ст. 4341 КПК, Велика Палата Верховного Суду
постановила:
Відмовити у відкритті провадження за заявою захисника ОСОБА_20 про  перегляд постанов Станично-Луганського районного суду Луганської області від 30 червня 2021 року та Луганського апеляційного суду від 30 липня 2021 року щодо ОСОБА_21 .
Заяву з усіма доданими матеріалами повернути особі, яка їх подала.
Ухвала набирає законної сили з моменту її підписання й оскарженню не підлягає.
Суддя-доповідач                                                                                     ОСОБА_1 
Судді: 
ОСОБА_2                                           ОСОБА_11 
ОСОБА_3                                           ОСОБА_12 
ОСОБА_4                                                ОСОБА_13 
ОСОБА_5                                                 ОСОБА_14 
ОСОБА_6                                       ОСОБА_15 
ОСОБА_7                                             ОСОБА_16 
ОСОБА_8                                         ОСОБА_17 
ОСОБА_9                                       ОСОБА_18 
ОСОБА_10                                                ОСОБА_19