ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 жовтня 2021 року	Львів	Справа № 460/4451/19 пров. № А/857/15171/21	

Восьмий апеляційний адміністративний суд у складі: 
головуючого судді                                                  Пліша М.А.,
суддів                                                                       Ніколіна В.В., Гінди О.М.,
за участю секретаря судового засідання                    Юрченко М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу ОСОБА_1 на ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року (головуючий суддя Комшелюк Т.О., м. Рівне, повний текст складено 17.08.2021) по справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними,-
В С Т А Н О В И В :

ОСОБА_1 звернувся в суд першої інстанції з адміністративним позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області про визнання дії та бездіяльності протиправними.
Рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 позовні вимоги задоволено частково. Визнано протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області щодо нездійснення перерахунку пенсії ОСОБА_1 у відповідності до довідок військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18 вересня 2019 року № 501/191 та про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17 жовтня 2019 року за № 501/591. Зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18 вересня 2019 року № 501/191, починаючи з 1 жовтня 2019 року, та довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17 жовтня 2019 року за № 501/591, починаючи з 1 листопада 2019 року.
В задоволенні позовних вимог в частині зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату ОСОБА_1 пенсії, починаючи з 29 вересня 2017 року, із врахуванням при обчисленні і перерахунку розміру цієї пенсії за вислугу років щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, в тому числі щомісячної додаткової грошової винагороди, передбаченої постановою Кабінету Міністрів України від 22 вересня 2010 року № 889 «Питання грошового забезпечення окремих категорій військовослужбовців Збройних Сил, Державної прикордонної служби, Національної гвардії та осіб начальницького складу органів і підрозділів цивільного захисту Державної служби з надзвичайних ситуацій» та індексації грошового забезпечення, - відмовлено.
ОСОБА_1 подав до суду заяву про встановлення нового строку для подання звіту про виконання вказаного рішення та накладення штрафу на начальника  Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області в порядку ст. 382 КАС України. 
Ухвалою Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року встановлено Головному управлінню Пенсійного фонду України в Рівненській області новий строк терміном один місяць з дня вручення копії даної ухвали для подання до Рівненського окружного адміністративного суду звіту про виконання рішення суду від 03 лютого 2020 року в адміністративній справі № 460/4451/19. У вказаний строк Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області зобов`язано подати до Рівненського окружного адміністративного суду звіт про виконання рішення суду від 03 лютого 2020 року в адміністративній справі № 460/4451/19.
У задоволенні заяви ОСОБА_1 про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області - відмовлено.
Не погодившись з таким рішенням суду першої інстанції ОСОБА_1 оскаржив його в апеляційному порядку, вважає, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права та просить її скасувати та прийняти нове рішення про накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області. 
В апеляційній скарзі зазначає, що суд 1-ї інстанції всупереч постанови Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №460/2896/19 вбачає протилежне бачення для захисту прав відповідача.
25.02.2021 ухвалою суду задоволено заяву позивача про встановлення судового контролю та зобов”язано відповідача подати звіт (перший) про виконання судових рішень.
01.04.2021 ухвалою суду встановлено відповідачу новий строк (другий) для подання до суду звіту про виконання судових рішень у даній справі №460/4451/19.
08.06.2021 ухвалою суду встановлено відповідачу новий строк (третій) для подання до суду звіту про виконання судових рішень у даній справі №460/4451/19.
16.08.2021 ухвалою суду встановлено відповідачу новий строк (четвертий) для подання до суду звіту про виконання судових рішень у даній справі №460/4451/19.
ГУ ПФУ в Рівненській області в кожному звіті по різному викладає своє суб`єктивне бачення, при цьому суд 1-ї інстанції постійно вважає, що будь-яких протиправних дій, спрямованих на недобросовісність відповідача чи на умисність невиконання судових рішень не має, не встановлено, і тому нібито підстав для накладення штрафу на начальника ГУ ПФУ в Рівненській області за невиконання судових рішень у справі №460/4451/19 не має.
Рішенням суду від 03.02.2020 у справі №460/4451/19, залишеним без змін постановою апеляційного суду від 19.05.2020, позовну заяву задоволено частково та зобов`язано ГУ ПФУ в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату мені пенсії з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.09.2019 № 501/191 починаючи з 01.10.2019, та довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17.10.2019 за №501/591 починаючи з 01.11.2019.
Згідно перерахунку відповідача за довідкою в/ч НОМЕР_1 від 18.09.2019 № 5 починаючи з 01.10.2019, сума додаткових видів грошового забезпечення для перерахунку виплати пенсії склала в розмірі - 9470,92 грн.
Основний розмір пенсії (62%), складає 19490,42 х 0,62 = 12084,06 грн.
Підсумок пенсії з усіма тимчасовими надбавками на дітей складає: 12084,06 + 391,00 - 40,00 + 782,00 + 782,00 + 782,00 + 782,00 = 15643,06 грн.
Відповідач визначив суму пенсії за довідкою в/ч НОМЕР_1 від 18.09.2019 №501/191 починаючи з 01.10.2019 з урахуванням сум додаткових видів грошового забезпечення в сумі - 13452, 35 грн, за період з 01.10.2019 по 31.12.2019, що є незаконним, та з 01.01.2020 пенсія складає в сумі - 15643,06 грн, однак перерахована пенсія до виплати не підлягає взагалі і в заборгованість не поставлена, що свідчить про умисність з невиконання судових рішень.
Для надання цього чергового четвертого звіту, відповідач здійснив інший перерахунок з 01.10.2019, згідно довідки про щомісячні додаткові види ГЗ від 18.09.2019 №501/191, підстава визначена уточнення початкового строку виплати пенсії, що уже свідчить про незаконність попередніх дій відповідача, розмір пенсії з 01.10.2019 склав 15660,18 грн.
Проте, пенсію з 01.10.2019 відповідач встановив в сумі 15640,00 грн., згідно ч.7 ст.43 Закону №22б2-ХІІ, оскільки станом на 01.07.2019 максимальний розмір пенсії - 15640,00 грн, однак дану норму визнано неконституційною.
При цьому, згідно перерахунку починаючи з 01.10.2019 пенсія з 01.12.2019 складає 15826,68 грн, аналогічно як і в травні, червні 2020 року в сумі 15826,68 грн, без виплати пенсії.
Розрахунок доплати відповідач здійснив з 01.10.2019 по 30.06.2020 що уже є незаконним позбавленням пенсії з 19.05.2020.
Судові рішення у справі №460/4451/19 набрали законної сили - 19.05.2020, отже пенсія згідно повноважень відповідача (без врахування заборгованості) повинна виплачуватись з 19.05.2020 в сумі -15826,68 грн, що визначено і розрахунком до звіту.
Однак, відповідач включив в заборгованість мою пенсію, це термін з 19.05.2020 по 30.06.2020, а з 01.07.2020 взагалі анулював дану суму пенсії 15826,68 не маючи на це жодного права, при цьому з відповідачем погодився суд 1-ї інстанції.
Рішенням суду від 13.04.2020 у справі №460/2896/19, яке набрало законної сили 01.07.2020, цього ж відповідача зобов`язано здійснити лише перерахунок (доплату) пенсії за період з 05.03.2019 по 31.12.2019 з розрахунку 100% сум підвищення пенсії, тобто відповідача зобов`язано основні види грошового забезпечення, які визначені станом на 01.03.2018 - це оклад за посадою, військовим званням та надбавки за вислугу років, провести їх перерахунок із розрахунку 100%, а не 75% сум підвищення з урахуванням раніше виплачених сум, що жодного відношення до справи №460/4451/19 не має.
Перерахунок доплати пенсії згідно судових рішень по справі №460/2896/19 складає в сумі - 4324,61 грн, про що свідчить лист відповідача від 28.10.2020 № 1700-0801-5/33484 з розрахунком, що встановлено постановою Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №460/2896/19.
Отже, з 01.07.2020 відповідач не розпочавши виплачувати пенсію з 19.05.2020 згідно судових рішень по справі №460/4451/19 в сумі - 15826,68 грн, скасовує його пенсію в сумі - 15826,68 грн, скасовує судові рішення у справі №460/4451/19 нібито на підставі судових рішень у справі №460/2896/19, переводить на пенсію в розмірі - 9937,59 грн, тобто знову з урахуванням лише основних видів грошового забезпечення без щомісячних додаткових видів грошового забезпечення, що було визнано протиправним Верховним Судом у постанові від 21.08.2019 у справі №569/19058/17 між цими сторонами, при цьому враховує індексацію до 01.12.2020, з 01.12.2020 здійснює виплату лише згідно основних видів грошового забезпечення і до сьогодні, що є свавіллям.
Судовим рішення у даній справі №460/2896/19 зобов`язано відповідача здійснити перерахунок та виплату пенсії з 05.03.2019 з врахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Судове рішення у справі №460/4451/19 стосується перерахунку та виплати пенсії ОСОБА_1 , починаючи з 01.10.2019 - з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18.09.2019 №501/191, та починаючи з 01.11.2019 - довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17.10.2019 за №501/591.
Тобто, питання виплати в повному розмірі суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018, яке було предметом спору у справі №460/2896/19, не має відношення до перерахунку та виплати пенсії з 01.10.2019 та з 01.11.2019 на підставі довідок військової частини, які включають в себе додаткові види грошового забезпечення та індексацію, що було предметом спору у справі №460/4451/19.
Отже, апеляційним судом встановлено, що судові рішення у справі №460/2896/19 не мають жодного стосунку до справи №460/4451/19, відповідно судові рішення у справі №460/4451/19 відповідач саботує та не виконує, відмовився їх виконувати уже більше року з 19.05.2020 дані судові рішення зупинені відповідачем незаконно, при цьому суд 1-ї інстанції в ухвалі від 16.08.2021 у даній справі №460/4451/19 захищає незаконність відповідача, діє напряму всупереч позиції викладеній у постанові Восьмого апеляційного адміністративного суду від 18.05.2021 у справі №460/2896/19, про що суду 1-ї інстанції мною наголошувалось 16.08.2021 у судовому засіданні, однак проігноровано.
У будь-якому разі відповідач не мав права зменшити пенсію із суми - 15826,68 грн, на суму пенсії - 9937,59 грн, що судом 1-ї інстанції проігноровано незаконно.
Відповідач не виконуючи норм Конституції України, Закону України №2262-ХП, судових рішень у справі №460/4451/19, які набрали законної сили, незаконно позбавляє мене частини основної пенсії, діє всупереч приписів ст. 8,19 та 92, 124, 129 Конституції України, проте суд 1-ї інстанції захищає відповідача,
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 11.03.2020 у зразковій справі №160/3586/19 надано правову позицію, визначено, що органи державної влади не можуть посилатися на відсутність коштів як на причину невиконання своїх зобов`язань.
У зразковому рішенні Верховного Суду від 29.09.2020 у справі №440/2722/20 надано правові висновки та вказано, посилання ж відповідача на неможливість здійснення своїх зобов`язань через не надходження коштів від головного розпорядника, не грунтується на вимогах закону та є безпідставним.
В постанові Великої Палати Верховного Суду від 13.01.2021 у зразковій справі №440/2722/20, надано правові висновки та визначено, відмова відповідача в перерахунку та виплаті допомоги, порушує гарантоване ст.1 Першого протоколу до Конвенції право мирно володіти своїм майном.
Набуте ним право на перерахунок та виплату пенсії згідно судових рішень не може бути скасоване чи звужене відповідачем, про що свідчать позиція Конституційного Суду України в рішеннях від 22.09.2005 №5-рп/2005, від 22.05.2008 №10-рп/2008 від 29.06.2010 №7-рп/2010. від 22.12.2010 №23-рп/2010. від 13.10.2011 №10-рп/2011 від 18.12.2018 №12-р/2018 від 27.02.2020 ЖЗ-р/2020.
У постанові Верховного Суду від 01.10.2019 у справі №804/3646/18 надано правову позицію, що право на соціальний захист належить до основоположних прав і свобод, які гарантуються державою і за жодних умов не можуть бути скасовані, а їх обмеження не допускається, крім випадків, передбачених Конституцією України.
У постанові Верховного Суду від 23.04.2020 у справі №2040/7219/18 визначено, що невиплата вказаних сум є втручанням у право позивача на мирне володіння майном.
За правилами ч.1-3 ст.14 КАС України судове рішення, яким закінчується розгляд справи в адміністративному суді, ухвалюється іменем України.
Судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
У відповідності до вимог ч.1 та ч. 2 ст. 308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Заслухавши суддю доповідача, вивчивши матеріали справи, та доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає з наступних міркувань.  
Постановляючи ухвалу, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до частин першої-другої статті 129-1 Конституції України судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку.
Згідно з частинами першою-другою статті 370 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України), судове рішення, яке набрало законної сили, є обов`язковим для учасників справи, для їхніх правонаступників, а також для всіх органів, підприємств, установ та організацій, посадових чи службових осіб, інших фізичних осіб і підлягає виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, або за принципом взаємності, - за її межами. Невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Відповідно до частини першої статті 382 КАС України суд, який ухвалив судове рішення в адміністративній справі, може зобов`язати суб`єкта владних повноважень, не на користь якого ухвалене судове рішення, подати у встановлений судом строк звіт про виконання судового рішення.
Згідно з частинами другою-третьою статті 382 КАС України за наслідками розгляду звіту суб`єкта владних повноважень про виконання рішення суду або в разі неподання такого звіту суддя своєю ухвалою може встановити новий строк подання звіту, накласти на керівника суб`єкта владних повноважень, відповідального за виконання рішення, штраф у сумі від двадцяти до сорока розмірів прожиткового мінімуму для працездатних осіб. Половина суми штрафу стягується на користь позивача, інша половина - до Державного бюджету України.
Частиною четвертою статті 382 КАС України передбачено, що питання про накладення штрафу вирішується за клопотанням позивача або за ініціативою судді у судовому засіданні з повідомленням сторін. Неприбуття у судове засідання сторін, які були належним чином повідомлені, не перешкоджає розгляду цього питання.
Судом першої інстанції з`ясовано, що у поданому звіті про виконання рішення суду відповідачем зазначено, що рішення суду у справі № 460/4451/19 виконано в межах його повноважень, про що свідчить перерахунок пенсії станом на 01.10.2019 у пенсійній справі № 1701006452 – Міноборони, пенсія за вислугу років ОСОБА_1 . Також зазначено, що доплата за період з 01.10.2019 по 30.06.2020 в сумі 54307,01 грн буде виплачена після виділення коштів з Державного бюджету України, оскільки статтею 8 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» передбачено, що виплата пенсій забезпечується за рахунок коштів Державного бюджету України.
Як уже зазначалось вище рішенням Рівненського окружного адміністративного суду від 03 лютого 2020 року у справі № 460/4451/19, зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду в Рівненській області здійснити перерахунок та виплату пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18 вересня 2019 року № 501/191, починаючи з 01 жовтня 2019 року, та довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17 жовтня 2019 року за № 501/591, починаючи з 01 листопада 2019 року.
Щодо перерахунку пенсії у відповідності до рішення суду у даній справі, судом встановлено, що такий перерахунок проводився із сум грошового забезпечення: посадовий оклад - 5500,00 грн; оклад за військовим званням - 1410,00грн; процентна надбавка за вислугу років 45 % - 3109,50 грн; середньомісячні суми додаткових видів ГЗ за 24 місяці (визначені рішенням суду № 460/4451/19) - 9498,53грн (21480,43 + 4111,76 + 97592,64 + 104117,39 + 662,52 (індексація) / 24). Всього сума грошового забезпечення для обрахунку пенсії становила 19518,03 грн. Основний розмір пенсії після проведеного перерахунку становить 12101,18 грн (19518,03 x 62 %) = 12101,18 грн. До пенсії за вислугу років призначено надбавки: надбавка учаснику бойових дій – 391 грн; цільова грошова допомога учаснику бойових дій - 40грн; на утриманців (782 грн х 4) = 3128 грн. Всього нараховано - 15660,18 грн. Сума доплати за період з 01.10.2019 по 30.06.2020 становить 54307,01 грн. Вказане підтверджується розрахунком на доплату (виплату, утримання) пенсії позивача у пенсійній справі № 1701006452, долученим відповідачем до звіту про виконання рішення суду.
Тобто відповідачем, на виконання рішення суду від 03.02.2020 у даній справі, здійснений перерахунок пенсії ОСОБА_1 з урахуванням довідки військової частини НОМЕР_1 про додаткові види грошового забезпечення для перерахунку пенсії від 18 вересня 2019 року № 501/191, починаючи з 01 жовтня 2019 року, та довідки військової частини НОМЕР_1 про суми індексації грошового забезпечення протягом 24 місяців підряд перед місяцем звільнення від 17 жовтня 2019 року за № 501/591, як і ухвалено рішенням суду у справі № 460/4451/19.
При цьому судом першої інстанції встановлено, що різниця між перерахованою та фактично виплаченою пенсією позивача в сумі 54307,01 грн, відповідачем позивачу не виплачена.
З огляду на наведене, суд першої інстанції правильно вважав, що поданий відповідачем звіт про виконання рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19 є таким, що не підтверджує виконання цього рішення у повному обсязі, оскільки повної виплати перерахованої суми пенсії позивачу здійснено не було.
Щодо невиплати позивачу у травні та червні 2020 року пенсії у повному розмірі на виконання рішення суду в даній справі, яке набрало чинності 19.05.2020, то судом першої інстанції з`ясовано, що позивачу виплачена пенсія у зазначених місяцях без доплат, визначених рішенням суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19, оскільки пенсія військовослужбовців виплачується за рахунок коштів Державного бюджету, а додаткового фінансування з Державного бюджету не було. Тобто різниця між виплаченою пенсією в цих місяцях та перерахованою пенсією на виконання рішення суду входить в загальну суму заборгованості 54307,01 грн, яка буде виплачена після надходження коштів з бюджету.
Крім того, судом встановлено, що 01.07.2020 набрало законної сили рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19. Абзацом третім резолютивної частини цього рішення зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області провести перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) ОСОБА_1 з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
Період перерахунку та виплати пенсії позивача за рішенням суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19 входить у період перерахунку та виплати пенсії за рішенням суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19.
Отже, рішенням суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19, яке набрало законної сили пізніше, ніж рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19, встановлено обов`язок відповідачу здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018.
В свою чергу, рішення суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19 набрало законної сили пізніше, ніж рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19 і відповідач в силу закону зобов`язаний його виконати, то з дня набрання законної сили рішення суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19 – 01.07.2020, відповідач, на його виконання, здійснив перерахунок та виплату пенсії (з врахуванням раніше виплачених сум) з 05.03.2019 з урахуванням 100 відсотків суми підвищення пенсії, визначеного станом на 01.03.2018 та, як наслідок, з 01.07.2020 позивач отримує пенсію відповідно до рішення суду від 13.04.2020 у справі № 460/2896/19.
Вирішуючи питання щодо накладення штрафу на начальника Головного управління Пенсійного фонду в Рівненській області за невиконання рішення суду, суд першої інстанції правильно зазначив, що відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їхні посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з пп. 1 п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також про об`єднані управління, затвердженого постановою правління ПФУ від 22.12.2014 № 28-2, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також об`єднані управління є територіальними органами Пенсійного фонду України. Управління Фонду підпорядковуються Фонду та безпосередньо відповідним головним управлінням Фонду в Автономній Республіці Крим, областях, містах Києві та Севастополі, що разом з цими управліннями утворюють систему територіальних органів Фонду.
Відповідно до пп. 4.8 та 4.3 п. 4 вказаного Положення, основним завданням Управління, крім іншого, є забезпечення своєчасного і в повному обсязі фінансування та виплату пенсій, щомісячного довічного утримання суддям у відставці, допомоги на поховання та інших виплат, які згідно із законодавством здійснюються за рахунок коштів Фонду та інших джерел, визначених законодавством. Планує доходи та видатки коштів Фонду в районі (місті), у межах своєї компетенції забезпечує виконання бюджету Фонду.
Згідно частини першої статті 87 Бюджетного кодексу України визначено, що до видатків, що здійснюються з Державного бюджету України (з урахуванням особливостей, визначених пунктом 5 частини другої статті 67-1 цього Кодексу), належать видатки, зокрема, на виплату пенсій військовослужбовцям рядового, сержантського та старшинського складу строкової служби та членам їхніх сімей, пенсій військовослужбовцям та особам начальницького і рядового складу органів внутрішніх справ, іншим особам, визначеним законом; сплату до Пенсійного фонду України страхових внесків за окремі категорії осіб, передбачені законом; виплату доплат, надбавок, підвищень до пенсій, додаткових пенсій, пенсій за особливі заслуги перед Україною, встановлених законом, державної соціальної допомоги на догляд особам, зазначеним у пунктах 1-3 частини першої статті 7 Закону України «Про державну соціальну допомогу особам, які не мають права на пенсію, та особам з інвалідністю», а також на покриття різниці між розміром пенсії, обчисленим відповідно до абзаців першого та третього частини першої, частини третьої статті 28 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», та розміром пенсії, обчисленим відповідно до статті 27 Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування».
З огляду на це, правильним є висновок суду, що виплата пенсій вказаним вище особам здійснюється за рахунок коштів Державного бюджету України.
Відповідно до п. 1 Порядку складання, розгляду, затвердження та основних вимог до виконання кошторисів бюджетних установ, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 28.02.2002 № 228, кошторис бюджетної установи - основний плановий фінансовий документ бюджетної установи, яким на бюджетний період встановлюються повноваження щодо отримання надходжень і розподіл бюджетних асигнувань на взяття бюджетних зобов`язань та здійснення платежів для виконання бюджетною установою своїх функцій та досягнення результатів, визначених відповідно до бюджетних призначень.
Згідно із приписами абзацу 1 пункту 5 Порядку № 228, установам можуть виділятися бюджетні кошти тільки за наявності затверджених кошторисів, планів асигнувань загального фонду бюджету, планів надання кредитів із загального фонду бюджету, планів спеціального фонду.
Установи мають право брати бюджетні зобов`язання витрачати бюджетні кошти на цілі та в межах, установлених затвердженими кошторисами, планами асигнувань загального фонду бюджету, планами надання кредитів із загального фонду бюджету, планами спеціального фонду.
За змістом ст. ст. 23, 116 Бюджетного кодексу України, будь-які бюджетні зобов`язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення, якщо інше не передбачено законом про Державний бюджет України. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом. Взяття зобов`язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом чи законом про Державний бюджет України є порушенням бюджетного законодавства.
З огляду на це, суд першої інстанції вірно вважав, що Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області не наділене повноваженнями самостійно, без правового врегулювання та фінансової можливості, тобто збільшення видатків з Державного бюджету України, здійснювати виплату коштів.
Судом встановлено, що 17.11.2020 Головне управління Пенсійного фонду України в Рівненській області звернулось до Пенсійного фонду України з листом за № 1700-0802-9/36244 про виділення бюджетних коштів на виконання рішення суду, зокрема, у справі № 460/4451/19 в сумі 112,66 грн.
03.12.2020 Пенсійним фондом України надано відповідь у якій зазначено, що кошти, нараховані на виконання рішення суду підлягають виплаті в межах бюджетних асигнувань, виділених на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів за рахунок Державного бюджету України.
15.03.2021 Головою правління Пенсійного фонду України затверджено бюджет Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області на 2021 рік. У даному бюджеті виділено 5779,6 тис.грн на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями судів.
25.06.2021 Пенсійним фондом України на адресу Міністерства соціальної політки України направлено лист № 2800-04-5/30473 у йому зазначено, що станом на 23.06.2021 на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду, що надійшли до боржників у порядку черговості, профінансовано 360,0млн.грн, або 100 % обсягу видатків, передбачених у бюджеті Пенсійного фонду України на 2021 рік, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17 лютого 2021 року № 126. Згідно з обліком рішень суду, які набрали законної сили, виконання яких здійснюється за рахунок коштів державного бюджету, в органах Пенсійного фонду України станом на 24.06.2021 обліковується 57,1 тис. рішень суду, виданих або ухвалених після набрання чинності Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», на виконання яких належить виплатити 5 млрд. грн. Враховуючи наведене, численні звернення щодо невідкладного погашення заборгованості на виконання рішень судів, результати розгляду звітів суб`єктів владних повноважень про виконання рішення суду, Пенсійний фонд України просить порушити питання про збільшення асигнувань з державного бюджету (бюджетна програма за КПКВК 2506080 «Фінансування виплати пенсій, надбавок та підвищень до пенсій, призначених за пенсійними програмами, та дефіциту коштів Пенсійного фонду») на погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду у 2021 році та повторно ініціювати відкриття для Пенсійного фонду України окремої бюджетної програми «Погашення заборгованості з пенсійних виплат за рішеннями суду».
Окрім того, рішення суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19 внесено до Загального реєстру судових рішень на погашення заборгованості з пенсійних виплат, який формується відповідачем. А кошти, які надходять на погашення такої заборгованості, виплачуються в порядку черговості таких рішень суду.
З урахуванням зазначеного, суд першої інстанції підставо дійшов висновку, що  відповідач, в особі керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області вживає конкретні заходи з метою виконання рішення Рівненського окружного адміністративного суду від 03.02.2020 у справі № 460/4451/19. Будь-яких протиправних дій, спрямованих на недобросовісність відповідача чи на умисність невиконання ним рішення суду, які б свідчили про ухилення останнього від його виконання, судом не встановлено. А тому, накладення штрафу на керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області є передчасним, оскільки жодним чином не захищає право позивача на отримання бюджетних коштів.
Зважаючи на вищевикладене, суд дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для застосування до керівника Головного управління Пенсійного фонду України в Рівненській області штрафу за несвоєчасне виконання судового рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, суд апеляційної інстанції вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, а ухвала відповідає нормам матеріального та процесуального права. 
Керуючись ч. 3 ст. 243, ст. 308, ст. 310, п. 1 ч. 1 ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 322, ст. 325, ст. 329 КАС України, суд, - 

П О С Т А Н О В И В :

апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Рівненського окружного адміністративного суду від 16 серпня 2021 року по справі №  460/4451/19 - без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.  

Головуючий  суддя                                                             М.А. Пліш
Судді                                                                                 В.В. Ніколін
                                                                                          О.М. Гінда
повний текст складено 03.11.2021