П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
Справа №  120/6158/21-а 
Головуючий суддя 1-ої інстанції -Комар П.А.   
Суддя-доповідач -  Драчук Т. О.   
13 жовтня 2021 року
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді:  Драчук Т. О. 
суддів:  Полотнянка Ю.П.  Ватаманюка Р.В. , 

розглянувши  в порядку письмового провадження апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" про визнання бездіяльності протиправною та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
14 червня 2021 року позивач, ОСОБА_1 , звернулась до Вінницького окружного адміністративного суду з позовом до комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" (КНП "ВОКФПЦ ВОР"), в якому просила:
-визнати протиправною бездіяльність відповідача у частині доступу до публічної інформації  при розгляді запиту ОСОБА_1 про отримання публічної інформації №29 від 11.02.2021 та зобов`язати надати інформацію з урахуванням висновків суду;
-стягнути з комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати.
Рішенням Вінницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року у задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, позивачем подано апеляційну скаргу, в якій  апелянт просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити адміністративний позов в повному обсязі, посилаючись на неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального та порушення норм процесуального права.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт зазначає, що надання відповідачем журналу реєстрації вихідної кореспонденції підтверджує факт реєстрації відповіді на запит як вихідного документа у системі діловодства розпорядника інформації не є моментом завершення перебігу строку надання відповіді на інформаційний запит, а відтак, такий доказ не може свідчити про надіслання відповіді запитувачу та не підтверджує належне виконання свого обов`язку як розпорядника інформації.
На думку апелянта, належним доказом надіслання розпорядника відповіді на запит є квитанція або касовий чек, в якому зазначено найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість.
Отже, враховуючи відсутність такого документа в матеріалах справи, представник позивача вважає, що наявні підстави для задоволення адміністративного позову.
Відповідно до п.3 ч.1 ст.311 КАС України суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи, що матеріали справи містять достатньо доказів для вирішення спору, колегія суддів вважає за можливе розглядати справу в порядку письмового провадження.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, законність і обґрунтованість рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, а також правильність застосування судом першої інстанції норм  матеріального та процесуального права, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а рішення суду - без змін, виходячи з наступного.
Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 11.02.2021 позивач за вих. № 29 звернувся до відповідача із запитом на отримання публічної інформації, в якому просив:
1. Зареєструвати та розглянути даний запит.
2. Надати інформацію про дату отримання (надходження) та реєстрації даного запиту.
3. Надати інформацію про використання бюджетних коштів, а саме:
3.1. Яку кількість шприців та систем було закуплено ВОСТМО "Фтизіатрія" на підставі договору, який було укладено в результаті проведення процедури закупівлі по предмету закупівлі: (ідентифікатор закупівлі UA-2019-07-05-000019-Ь)? (вказати номер договору та дату укладання)
3.2. Надати копію вищезазначеного договору в повному обсязі.
3.3. Надати копії всіх прибуткових накладних на вищевказаний товар, що постачався протягом всього терміну виконання даного договору.
3.4. Які саме шприци та системи (вказати найменування кожного виду) було закуплено та за якою ціною (вказати ціну 1 од)?
3.5. Чи мінялася протягом терміну виконання договору ціна закупівлі шприців та систем (вказати найменування кожного видута змінену ціну 1 од)?
3.6. У разі зміни ціни вказати на якій підставі та згідно яких підтверджуючих документів наданих TOB "Медичний Центр "М.Т.К." було змінено ціну, надати копії цих документів.
3.7. Вказати змінену ціну та вказати яку кількість шприців та систем (вказати найменування кожного виду) було закуплено по змінених цінах, якщо ціну було змінено.
3.8. Яка сума бюджетних коштів була використана на закупівлю шприців та систем (вказати найменування кожного виду) по вищевказаному договору?
4. Надати інформацію, у якій вказати, яким суб`єктом господарювання було виготовлено дану продукцію (із зазначенням назви виробника та його юридичної адреси).
5. Повідомити про відповідальну особу за надання відповіді на даний запит та вказати її ПІП, займану посаду та контактний номер телефону.
6. Надати інформацію, де вказати адресу електронної пошти, на яку можливо надіслати запит на інформацію відповідно до ч. 3 ст. 19 ЗУ "Про доступ до публічної інформації".
7. Надати відповідь на вказаний запит та надати інформацію вказану у запиті, у встановлений законодавством термін шляхом надсилання поштового листа на адресу: АДРЕСА_1 та копії запитуваних документів на електронну адресу: ІНФОРМАЦІЯ_1 
Відповідач, за наслідками розгляду запиту позивача, листом від 18.02.2021 за № 380 повідомив останнього про продовження строку розгляду запиту на інформацію до 20 робочих днів.
В подальшому листом від 04.03.2021 №496 відповідачем надано запитувану інформацію відповідно переліку поставлених запитань.
Однак, позивач зазначає, що на момент звернення до суду із цим позовом, затребувана інформація не надана.
Вважаючи, що відповідачем не надано інформацію на інформаційний запит, чим порушено вимоги Закону України "Про доступ до публічної інформації", позивач звернувся до суду з цим позовом.
Відмовляючи в задоволенні позовних вимог суд першої інстанції виходив з того, що згідно журналу реєстрації вихідної документації відповідача за вих. № 496 позивачеві надано "відповідь на запит № 29 від 11.02.2021 щодо закупівлі (шприци, системи)" та надано власне саму відповідь на запит від 04.03.2021 за № 496 та затребувані позивачем належним чином засвідчені копії документів.
Надання інформації альтернативно у письмовій або в електронній формі є допустимим, однак як зазначалося вище, запитувач не вправі одночасно вимагати двічі надати йому інформацію на один запит. Тому, у разі зазначення у запиті одразу двох форм (способів) отримання інформації, позивач тим самим надає відповідачу можливість вибору способу листування із запитувачем інформації.
Таким чином, позовні вимоги в частині визнання протиправною бездіяльності відповідача щодо доступу до публічної інформації при розгляді запиту позивача про отримання публічної інформації № 29 від 11.02.2021 є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Крім того, враховуючи встановлені обставини у справі, суд першої інстанції прийшов до висновку про відсутність підстав для зобов`язання відповідача розглянути запит позивача № 29 від 11.02.2021 та надати запитувану інформацію.
Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції з огляду на наступне.
У відповідності до ч.1 ст.308 КАС України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Згідно з вимог ч.1 ст.2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Відповідно до вимог ч.1 ст.5 Кодексу адміністративного судочинства України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або інтереси.
Згідно з вимогами ч.1 ст.6 КАС України суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого, зокрема, людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави.
Статтею 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до приписів ч. 2 ст. 34 Конституції України кожен має право вільно збирати, зберігати, використовувати і поширювати інформацію усно, письмово або в інший спосіб - на свій вибір, а згідно з ст. 40 Конституції України усі мають право направляти індивідуальні чи колективні письмові звернення або особисто звертатися до органів державної влади, органів місцевого самоврядування та посадових і службових осіб цих органів, що зобов`язані розглянути звернення і дати обґрунтовану відповідь у встановлений законом строк.
Суспільні відносини з приводу розгляду та вирішення звернень громадян, а також обігу наданої у відповідь на такі звернення інформації унормовані, насамперед, приписами Закону України «Про інформацію»,  Закону України «Про доступ до публічної інформації».
Так, згідно зі ст. 5 Закону України «Про інформацію» від 02.10.1992 за № 2657-XII (далі за текстом - Закон № 2657-XII) кожен має право на інформацію, що передбачає можливість вільного одержання, використання, поширення, зберігання та захисту інформації, необхідної для реалізації своїх прав, свобод і законних інтересів. Реалізація права на інформацію не повинна порушувати громадські, політичні, економічні, соціальні, духовні, екологічні та інші права, свободи і законні інтереси інших громадян, права та інтереси юридичних осіб.
Статтею 20 Закону № 2657-XII визначено, що за порядком доступу інформація поділяється на відкриту інформацію та інформацію з обмеженим доступом. Будь-яка інформація є відкритою, крім тієї, що віднесена законом до інформації з обмеженим доступом.
Порядок здійснення та забезпечення права кожного на доступ до інформації, що знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом, та інформації, що становить суспільний інтерес, визначається Законом України «Про доступ до публічної інформації» від 13.01.2011 за № 2939-VI (далі за текстом - Закон № 2939-VI).
Згідно із п. 1 ч. 1 ст. 3 Закону № 2939-VI право на доступ до публічної інформації гарантується обов`язком розпорядників інформації надавати та оприлюднювати інформацію, крім випадків, передбачених законом.
Виконавчий комітет Кременчуцької міської ради є розпорядником публічної інформації у розумінні ч. 1 ст. 13 Закону № 2939-VI, що відповідачем не заперечується.
За визначенням ч. 1 ст. 1 Закону № 2939-VI публічна інформація це відображена та задокументована будь-якими засобами та на будь-яких носіях інформація, що була отримана або створена в процесі виконання суб`єктами владних повноважень своїх обов`язків, передбачених чинним законодавством, або яка знаходиться у володінні суб`єктів владних повноважень, інших розпорядників публічної інформації, визначених цим Законом.
Частиною першою статті 2 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що метою цього Закону є забезпечення прозорості та відкритості суб`єктів владних повноважень і створення механізмів реалізації права кожного на доступ до публічної інформації.
Згідно із статтею 12 Закону України «Про доступ до публічної інформації», суб`єктами відносин у сфері доступу до публічної інформації є: 1) запитувачі інформації - фізичні, юридичні особи, об`єднання громадян без статусу юридичної особи, крім суб`єктів владних повноважень; 2) розпорядники інформації - суб`єкти, визначені у статті 13 цього Закону; 3) структурний підрозділ або відповідальна особа з питань доступу до публічної інформації розпорядників інформації.
Відповідно до ст.  13 Закону України «Про доступ до публічної інформації», розпорядниками є суб`єкти владних повноважень - органи державної влади, інші державні органи, органи місцевого самоврядування, органи влади Автономної Республіки Крим, інші суб`єкти, що здійснюють владні управлінські функції відповідно до законодавства та рішення яких є обов`язковими для виконання; юридичні особи, що фінансуються з державного, місцевих бюджетів, бюджету Автономної Республіки Крим, - стосовно інформації щодо використання бюджетних коштів; особи, якщо вони виконують делеговані повноваження суб`єктів владних повноважень згідно із законом чи договором, включаючи надання освітніх, оздоровчих, соціальних або інших державних послуг, - стосовно інформації, пов`язаної з виконанням їхніх обов`язків; суб`єкти господарювання, які займають домінуюче становище на ринку або наділені спеціальними чи виключними правами, або є природними монополіями, - стосовно інформації щодо умов постачання товарів, послуг та цін на них.
Згідно п. 6 ч. 1 ст. 14 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядники інформації зобов`язані надавати та оприлюднювати достовірну, точну та повну інформацію, а також у разі потреби перевіряти правильність та об`єктивність наданої інформації і оновлювати оприлюднену інформацію.
За приписами ч. 2 ст. 19 Закону України "Про доступ до публічної інформації" запитувач має право звернутися до розпорядника інформації із запитом на інформацію незалежно від того, стосується ця інформація його особисто чи ні, без пояснення причини подання запиту.
Згідно з ч. ч. 1, 4 ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" розпорядник інформації має надати відповідь на запит на інформацію не пізніше п`яти робочих днів з дня отримання запиту. У разі якщо запит стосується надання великого обсягу інформації або потребує пошуку інформації серед значної кількості даних, розпорядник інформації може продовжити строк розгляду запиту до 20 робочих днів з обґрунтуванням такого продовження.
Частиною 3 статті 22 Закону України «Про доступ до публічної інформації» встановлено, що розпорядник інформації, який не володіє запитуваною інформацією, але якому за статусом або характером діяльності відомо або має бути відомо, хто нею володіє, зобов`язаний направити цей запит належному розпоряднику з одночасним повідомленням про це запитувача. У такому разі відлік строку розгляду запиту на інформацію починається з дня отримання запиту належним розпорядником.
Абзац 11 пункту 1.3. Порядку пересилання поштових відправлень, затвердженого Наказом Українського державного підприємства поштового зв`язку «Укрпошта» від 12.05.2006, № 211 (далі - Порядок № 211): календарний штемпель - спеціальний штамп (печатка), призначений для погашення поштових марок на поштових відправленнях, оформлення поштових відправлень, розрахункових квитанцій, касових документів та іншої виробничої документації.
Підпункт 3.1.4.5. пункту 3.1.4. Порядку № 211: Проста письмова кореспонденція, що надійшла з об`єктів поштового зв`язку місця приймання до сортувального вузла, штемпелюється.
Підпункт 3.1.6.2. пункту 3.1.6. Порядку № 211: У доставних відділеннях поштового зв`язку письмова кореспонденція не штемпелюється, окрім засланої та простої «До запитання».
Статтею 13 Закону України "Про поштовий зв`язок" від 04.10.2001 за № 2759-III передбачено порядок надання поштового зв`язку, зокрема, у абзаці 3 вказано, що у договорі про надання послуг поштового зв`язку, якщо він укладається у письмовій формі, та у квитанції, касовому чеку тощо, якщо договір укладається в усній формі, обов`язково зазначаються найменування оператора та об`єкта поштового зв`язку, які надають послуги, дата та вид послуги, її вартість. У договорі, стороною якого є національний оператор зв`язку, укладеному у будь-якій формі, має міститися попередження про недопущення пересилання письмової кореспонденції, виконаної і розтиражованої друкарським способом, без вихідних даних (тираж, назва друкарні, номер замовлення та інше). За недотримання цієї вимоги несе відповідальність оператор поштового зв`язку.
Відповідно до п. 2 Правил надання послуг поштового зв`язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009, № 270 (далі - Правила № 270), розрахунковий документ - документ встановленої відповідно до Закону України "Про застосування реєстраторів розрахункових операцій у сфері торгівлі, громадського харчування та послуг" форми та змісту (касовий чек, розрахункова квитанція тощо), що підтверджує надання послуг поштового зв`язку.
Згідно пункту 66 Правил № 270 у разі відправляння згрупованих поштових відправлень, поштових переказів відправник складає їх список. Кількість поштових відправлень, поштових переказів одного виду та категорії, що включається до одного списку, кількість примірників списків та необхідність подання їх в електронному вигляді визначається оператором поштового зв`язку. До списку включаються поштові відправлення, поштові перекази, згруповані за способом пересилання.
З матеріалів справи встановлено, що позивач звернувся до відповідача із запитом про надання інформації 11.02.2021. 
Однак, у зв`язку із наданням великого обсягу інформації, що потребує пошуку серед значної кількості даних та документів, відповідачем строк розгляду запиту про надання інформації продовжено, про що повідомлено позивача листом від 18.02.2021. 
На підтвердження факту надіслання позивачу листа-відповіді від 04.03.2021 за №496 відповідачем надано копію виписки з журналу реєстрації вихідної кореспонденції за період з 21.11.2019 по 09.03.2021.
Також, відповідач вказав, що згідно фінансового плану на 2021 рік КНП «ВОСТМО «Фтизіатрія» ВОР» на відправку кореспонденції з повідомлення фінансування не передбачено КЕКВ 2240 «Оплата послуг (крім) комунальних», тому лист №380 від 18.02.2021 та №496 від 04.03.2021 з додатками на 5 аркушах направлено поштовими листами, що підтверджується копією журналу вихідної кореспонденції.
Ухвалою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 30 вересня 2021 року витребувано у комунального некомерційного підприємства "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" докази, які підтверджують факт направлення поштового листа ОСОБА_1 04.03.2021, зокрема, докази формування звіту про використання поштових марок щодо направлення поштового листа ОСОБА_1 
11.10.2021 на виконання вимог ухвали суду відповідачем до матеріалів справи долучено додаткові докази, які підтверджують факт направлення відповіді на запит позивачу ОСОБА_1 , зокрема, копія звіту про використання коштів та копія фіскального чеку та накладної.
Так, досліджуючи долучені докази, судом апеляційної інстанції встановлено, що згідно накладної та фіскального чеку АТ «Укрпошта», відповідачем сформовано та направлено поштове відправлення адресату ОСОБА_1 11.03.2021. Плата за пересилання складає 22,00 грн.
Крім того, вказана обставина підтверджується звітом про використання коштів, виданих на відрядження або під звіт №10 від 19.03.2021 на суму 22,00 грн. щодо направлення документа від 11.03.2021.
Тобто, аналізуючи вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що вказані обставини підтверджують факт направлення комунальним некомерційним підприємством "Вінницький обласний клінічний фтизіопульмонологічний центр" Вінницької обласної ради" відповіді на запит ОСОБА_1 про отримання публічної інформації від 11.02.2021 саме 11.03.2021, а не як стверджує відповідач у відзиві на апеляційну скаргу 04.03.2021.
Отже, враховуючи вищевикладене, суд критично оцінює доводи апелянта про відсутність доказів, які б підтверджували факт направлення позивачу відповіді на запит, оскільки долучені відповідачем копія накладної та фіскального чеку від 11.03.2021 спростовують аргументи представника позивача.
При цьому, зважаючи на положення ст. 20 Закону України "Про доступ до публічної інформації" та лист відповідача від 18.02.2021 про продовження строку розгляду запиту до 20 робочих днів, колегія суддів вважає, що відповідачем дотримано законодавчо встановлені строки розгляду запиту на отримання публічної інформації.
Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення адміністративний позов ОСОБА_2 про визнання протиправною бездіяльності та зобов`язання відповідача розглянути запит №29 від 11.02.2021.
Крім того, враховуючи, що під час розгляду справи підтверджено обґрунтованість висновків суду першої інстанції щодо відмови в задоволенні адміністративного позову, у зв`язку з чим колегія суддів не вбачає підстав для стягнення судових витрат на користь позивача.
Відповідно ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Отже, ст.2 КАС України та ч.4 ст.242 КАС України вказують, що судове рішення має відповідати завданню адміністративного судочинства, а саме бути справедливим та неупередженим, своєчасно вирішувати спір у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Згідно п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Оскільки, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції ухвалив оскаржуване рішення відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права, а тому підстави для його скасування або зміни відсутні.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції надав належну оцінку наявним у справі доказам та зробив вірний висновок щодо задоволення позовних вимог.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315, 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного та приймаючи до уваги, що суд першої інстанції при ухваленні оскаржуваної постанови вірно встановив фактичні обставини справи, дослідив наявні докази, надав їм належну оцінку, та прийняв законне і обґрунтоване рішення, висновки суду відповідають обставинам справи, а тому підстав для його скасування не вбачається.     
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а  рішення Вінницького окружного адміністративного суду від 27 липня 2021 року - без змін.

Постанова суду набирає законної сили відповідно до ст. 325 КАС України та оскарженню не підлягає, крім випадків передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 КАС України.

Головуючий	 	 	Драчук Т. О.	
 	 	 	 	
Судді	 	   	Полотнянко Ю.П.    Ватаманюк Р.В.