ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 грудня 2021 року	Львів	Справа № 500/4222/21 пров. № А/857/16062/21	
Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі:

головуючої судді                                                  Хобор Р.Б.,
суддів                                                                       Бруновської Н.В., Матковоської З.М. 
з участю секретаря судового засідання                     Омеляновської Л.В.
                     
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України на ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року з питань забезпечення позову, постановлену суддею Осташем А.В. у м. Тернополі в порядку письмового провадження у справі № 500/4222/21 за адміністративним позовом приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» до Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про скасування постанов, 
                                                            В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом у якому просить суд:
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 року про відкриття виконавчого провадження № 59060079;
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 08.05.2019 року № 59060079 про стягнення виконавчого збору;
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 660020913;
- визнати протиправною та скасувати постанову Головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України від 07.07.2021 року про арешт коштів боржника № 66020913.
19 липня 2021 року позивач звернувся із заявою про вжиття заходів забезпечення позову, шляхом зупинки дії постанов відповідача від 07.07.2021 року про відкриття виконавчого провадження № 66020913 та про арешт коштів боржника.
Ухвалою Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року вжито заходи забезпечення позову, шляхом:
- заборони Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України вчиняти дії, що стосуються виконання постанови Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України про стягнення виконавчого збору № 59060079 від 08.05.2019 року - до набрання законної сили рішенням суду в даній справі;
- зупинки стягнення за виконавчим провадженням № 66020913, відкритим головним державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України Кузьменком Олексієм Степановичем 07.07.2021 року, на підставі постанови про стягнення виконавчого збору № 59060079, виданої 08.05.2019 року Відділом примусового виконання рішень Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України.
Приймаючи рішення у цій справі, суд першої інстанції виходив з того, що невжиття заходів забезпечення позову створить перешкоди для виконання рішення суду, якщо воно буде на користь позивача.
Не погодившись із цим рішенням суду, його оскаржив відповідач, подавши апеляційну скаргу, у якій просить скасувати цю ухвалу та відмовити у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову, оскільки для цього відсутні правові підстави.
Заслухавши суддю – доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість судового рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, апеляційний суд при розгляді цієї справи виходить з наступних міркувань.
Інститут забезпечення позову регламентовано статтями 150-158 КАС України, які закріплюють підстави для вжиття заходів забезпечення адміністративного позову, а також види та способи забезпечення позову в адміністративному процесі.
За правилами статті 150 КАС України, забезпечення позову допускається, якщо: 1) невжиття таких заходів може істотно ускладнити чи унеможливити виконання рішення суду або ефективний захист або поновлення порушених чи оспорюваних прав або інтересів позивача, за захистом яких він звернувся або має намір звернутися до суду;  2) очевидними є ознаки протиправності рішення, дії чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень, та порушення прав, свобод або інтересів особи, яка звернулася до суду, таким рішенням, дією або бездіяльністю.
Частиною 1, 2 статті 151 КАС України встановлено, що позов може бути забезпечено шляхом: 1) зупиненням дії індивідуального акта або нормативно-правового акта;  2) забороною відповідачу вчиняти певні дії; 3) забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; 4) зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.
Суд може застосувати кілька заходів забезпечення позову. Заходи забезпечення позову мають бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Суд також повинен враховувати співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, із наслідками вжиття заходів забезпечення позову для заінтересованих осіб.
Суд звертає увагу на те, що забезпечення адміністративного позову - це вжиття судом, до вирішення адміністративної справи по суті позовних вимог, заходів, необхідних для створення можливості реального виконання у майбутньому рішення суду, якщо його буде прийнято на користь позивача, тобто, покликане гарантувати виконання рішення адміністративного суду і спрямоване на забезпечення принципу обов`язковості судових рішень.
Суд апеляційної інстанції наголошує на тому, що забезпечення адміністративного позову є крайнім заходом, вжиття якого можливе, виключно, за наявності підстав, передбачених частиною 2 статті 150 КАС України.
Апеляційний суд дослідивши ухвалу вжиття заходів забезпечення позову встановив те, що така не відповідає предмету заяви про вжиття заходів забезпечення позову, іншими словами суд вжив заходи забезпечення позову про які не просив заявник.
Між тим, апеляційний суд звертає увагу на те, що застосування такого заходу забезпечення позову, як заборона відповідачу вчиняти певні дії, вимагає від суду вказати, які конкретно дії слід заборонити вчиняти відповідачу.
Цього суд першої інстанції не зробив та виклав висновок суду абстрактно, а тому, на думку апеляційного суду, вжив захід забезпечення позову, який не відповідає способам забезпечення позову, визначеним частиною 1 статті 151 КАС України. 
Крім того, інший спосіб забезпечення позову, який вжив суд, а саме, зупинення стягнення за виконавчим документом, яким є постанова про стягнення виконавчого збору, застосовується до виконавчих документів, за якими стягнення здійснюється у безспірному порядку. 
Натомість, апеляційний суд звертає увагу на те, що постанова про стягнення виконавчого збору до таких документів не відноситься. А, отже, суд першої інстанції не вправі був вживати такий спосіб забезпечення позову за наслідками розгляду цієї заяви.
Підводячи підсумок наведених вище міркувань, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції невмотивовано вийшов за межі предмета заяви про вжиття заходів забезпечення позову, а також вжив заходи забезпечення позову, які не передбачені Кодексом адміністративного судочинства України.
Зважаючи на це, ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати.
Між тим, у задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову необхідно відмовити, оскільки, позивач не навів обґрунтованих підстав для забезпечення позову.
Відповідно до частини 1 статті 317 КАС України підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині або зміни рішення є: 1) неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи; 2) недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд першої інстанції визнав встановленими; 3) невідповідність висновків, викладених у рішенні суду першої інстанції, обставинам справи; 4) неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права.
З огляду на вищевикладене, доводи апеляційної скарги є суттєвими і складають підстави для висновку про порушення судом першої інстанції норм процесуального права, у зв`язку з чим ухвалу суду першої інстанції необхідно скасувати та прийняти постанову, якою в задоволенні заяви позивача про вжиття заходів забезпечення позову відмовити. 
Судові витрати понесені сторонами розподілу не підлягають.
Керуючись ст.ст. 308, 310, 317, 321, 325, 328, 329, 331 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
                                                      П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Департаменту державної виконавчої служби Міністерства юстиції України задовольнити.
Ухвалу Тернопільського окружного адміністративного суду від 21 липня 2021 року з питань забезпечення позову в справі № 500/4222/21 скасувати та прийняти постанову, якою у задоволенні заяви приватного акціонерного товариства «Агро-Продукт» про вжиття заходів забезпечення позову відмовити.
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту постанови, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.

Головуюча суддя	 	Р. Б. Хобор 	
судді	 	Н. В. Бруновська 	
 	 	З. М. Матковська  	
Повний текст постанови складений 13.12.2021 року