ПІВНІЧНО-ЗАХІДНИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
33001 , м. Рівне,  вул. Яворницького, 59

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
06 жовтня 2021 року                                                                             Справа № 924/1354/20 

Північно-західний апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: 
головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є. ,  суддя Філіпова Т.Л. 

секретар судового засідання Пацьола О.О.
за участю представників сторін:
від позивача - Керницька О.В. (адвокат)
від відповідача 4 - Ярош В.Ю. (адвокат)
від відповідача 1, 2, 3 - не з`явивлись
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 (повний текст складено 21 травня 2021 року, суддя Виноградова В.В.)
за позовом Публічного акціонерного товариства "Проскурів"
до відповідачів:
1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест"
2) ОСОБА_1 
3) ОСОБА_2 
4) ОСОБА_3 
про визнання недійсними договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів, договорів купівлі-продажу цінних паперів, застосування наслідків недійсності

ВСТАНОВИВ:
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 відмовлено в задоволені позову Публічного акціонерного товариства "Проскурів" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест", ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про визнання недійсними договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року, договору купівлі-продажу цінних-паперів №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року, застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів.
Вказане рішення мотивоване тим, що оскільки станом на момент укладення оспорюваного договору від 22 березня 2019 року тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвін О.Ю. діяв на підставі чинного на цей момент рішення Наглядової ради від 03 грудня 2018 року, прийнятого згідно з повноваженнями, передбаченими пунктом 8.71, підпунктами 8.70.8, 8.70.10 статуту ПАТ "Проскурів", у відповідача 1 - ТОВ "ФК "Центр-Інвест" були відсутні підстави вважати в/о генерального директора Лінвіна О.Ю. неуповноваженим представником товариства. За наявності чинного на час укладення оспорюваного договору рішення Наглядової ради від 12 березня 2018 року про обрання в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів" та відсутність відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про обмеження повноважень такого в.о. генерального директора, відповідач 1 не повинен з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу Наглядової ради позивача та впливу змін законодавства, зокрема, Закону України "Про акціонерні товариства", на вказані внутрішні питання діяльності та управління товариства-контрагента. Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, місцевий господарський суд дійшов висновку про недоведення позивачем підстав, достатніх та необхідних для визнання договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року №БК-4871 недійсним. Оскільки підстави для визнання недійсними договорів відсутні, то вимоги про застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року таких як списання переказів з рахунку у цінних паперах відповідачів, 2, 3, 4 та зарахування цінних паперів на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на ім`я позивача є також безпідставні.
Не погоджуючись з вказаним рішенням до Північно-західного апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою звернулося Публічне акціонерне товариство "Проскурів", у якій просить рішення Господарського суду Хмельницької області від 12.05.2021 у справі № 924/1354/20 скасувати та ухвалити нове, яким позов задоволити.
Обгрунтовуючи свої вимоги апелянт зазначає, що ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" під час укладення договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів діяло нерозумно, зокрема, повинно було перевірити наявність або відсутність у наглядової ради ПАТ "Проскурів" повноважень на прийняття рішення щодо вчинення правочинів, які складають менше 10% вартості активів за даними останньої фінансової звітності товариства, проявивши принаймні розумну обачність знати про це. У період укладення спірних договорів 22 березня 2019 року та 25 березня 2019 року головою наглядової ради ПАТ "Проскурів" був ОСОБА_2 (внуком якого є ОСОБА_3 ), що свідчить про його обізнаність з відсутністю повноважень наглядової ради. ОСОБА_1 як корпоративний секретар також володіла вказаною інформацією. Зазначені дії свідчать про недобросовісність ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 та ОСОБА_1 , які спрямовані на відчуження на свою користь акцій ПрАТ "Холод" всупереч законодавству та Статуту ПАТ "Проскурів".
Скаржник звертає увагу суду апеляційної інстанції на те, що судом першої інстанції неправильно встановлено фактичні обставини повязані з відсутністю повноважень у наглядової ради ПАТ "Проскурів" на прийняття рішення щодо вчинення правочинів, які складають менше 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної звітності Товариства. Наглядова рада ПАТ "Проскурів" не мала жодних повноважень, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства.
Судом першої інстанції під час розгляду справи не було повно та всебічно досліджено усіх обставин, оскільки не було надано правової оцінки рішенню наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 14 березня 2019 року. Суд першої інстанції піддав сумніву всупереч положенням частини 5 статті 75 ГПК України преюдиціально встановлені факти у справі №924/884/19 чим порушив стабільність судового акта, який вступив в законну силу.
Крім того, апелянт зазначає, що реалізація корпоративних прав шляхом проведення 24 лютого 2020 року загальних зборів ПрАТ "Холод" не свідчить про схвалення правочинів, що додатково підтверджується подальшим зверненням ПАТ "Проскурів" з позовом до Господарського суду Хмельницької області про оскарження спірних праваочинів.
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 19 липня 2021 року у справі №924/1354/20 апеляційну скаргу ПАТ "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 залишено без руху. Запропоновано апелянту усунути встановленні при поданні апеляційної скарги недоліки, а саме надати колегії суддів протягом 10 днів із дня вручення ухвали про залишення апеляційної скарги без руху докази сплати судового збору на суму 6306 грн.
23 липня 2021 року від ПАТ "Проскурів" надійшла заява на усунення недоліків апеляційної скарги до якої додано платіжне доручення №405 від 22 липня 2021 року.
Протоколом автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 28 липня 2021 року, у зв`язку із перебуванням у відпустці судді Гудак А.В., внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Олексюк Г.Є., суддя Філіпова Т.Л.
Ухвалою від 28 липня 2021 року поновлено строк на апеляційне оскарження. Відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20. Розгляд апеляційної скарги призначено на "22" вересня 2021 року. Зупинено дію рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 до закінчення апеляційного провадження.
17 вересня 2021 року від представника позивача – Керницької О.В. надійшла заява про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції (поза межами приміщення суду).
20 вересня 2021 року від ПАТ "Проскурів" надійшла заява про забезпечення позову, у якій заявник просить вжити заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну частину акцій Приватного акціонерного товариства "Холод" (код ЄДРПОУ емітента 01553830), які обліковуються на рахунках у цінних паперах, відкритих у депозитарній установі Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" належних: ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кількості 28165 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Холод"; ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у кількості 34819 шт. простих іменних акцій (8,9999% від загального розміру статутного капіталу ПрАТ "Холод"); ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у кількості 38649 шт. простих іменних акцій (9,9899% від загального розміру статутного капіталу ПрАТ "Холод") та заборонити ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 або будь-яким уповноваженим ними особам відчужувати акції Приватного акціонерного товариства "Холод", а депозитарним установам - Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "ЦЕНТР-ІНВЕСТ" або будь-яким іншим депозитарним установам списувати їх з рахунків у цінних паперах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2021 року у справі №924/1354/20 заяву ПАТ "Проскурів" про забезпечення позову задоволено. Вжито заходи забезпечення позову шляхом накладення арешту на спірну частину акцій Приватного акціонерного товариства "Холод" (код ЄДРПОУ емітента 01553830), які обліковуються на рахунках у цінних паперах, відкритих у депозитарній установі Публічне акціонерне товариство "Національний депозитарій України" належних: 
- ОСОБА_2 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) кількості 28165 шт. простих іменних акцій ПрАТ "Холод";
- ОСОБА_3 ( АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_2 ) у кількості 34819 шт. простих іменних акцій (8,9999% від загального розміру статутного капіталу ПрАТ "Холод");
- ОСОБА_1 ( АДРЕСА_3 , РНОКПП НОМЕР_3 ) у кількості 38649 шт. простих іменних акцій (9,9899% від загального розміру статутного капіталу ПрАТ "Холод"). Заборонено ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 або будь-яким уповноваженим ними особам відчужувати акції Приватного акціонерного товариства "Холод", а депозитарним установам - Публічному акціонерному товариству "Національний депозитарій України", Товариству з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "ЦЕНТР-ІНВЕСТ" або будь-яким іншим депозитарним установам списувати їх з рахунків у цінних паперах ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_1 .
Ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 22 вересня 2021 року у справі №924/1354/20 розгляд апеляційної скарги відкладено на 06 жовтня 2021 року у зв`язку з надходженням заяв ОСОБА_2 та ОСОБА_3 про відкладення розгляду справи.
05 жовтня 2021 року від ПАТ "Проскурів" надійшли додаткові письмові пояснення щодо практики Верховного Суду застосованої судом першої інстанції під час ухвалення оскаржуваного рішення.
06 жовтня 2021 року від представника ОСОБА_3 – адвоката Яроша В.Ю. надійшла заява про відеоконференцію поза межами приміщення суду.
06 жовтня 2021 року від представника ОСОБА_2 – адвоката Лисинчука О.О. надійшло клопотання про участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції.
Колегією суддів було задоволено зазначені клопотання.
В судовому засіданні 06 жовтня 2021 року, яке проводилось в режимі відеоконференції у відповідності до статті 197 ГПК України, було заслухано пояснення представників позивача та відповідача 4. Представник позивача повністю підтримала вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі. Представник відповідача 4 проти апеляційної скарги заперечив, вважає оскаржуване рішення законним та обгрунтованим. Представник відповідача 3, яким подавалося клопотання про відеоконференцію на зв`язок не вийшов.
Представники відповідача 1 та відповідача 2 в судове засідання не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.
Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 120 Господарського процесуального кодексу України.
Відповідно до частини першої статті 202 Господарського процесуального кодексу України неявка у судове засідання будь-якого учасника справи за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, крім випадків, визначених цією статтею.
Якщо учасник справи або його представник були належним чином повідомлені про судове засідання, суд розглядає справу за відсутності такого учасника справи у разі: неявки в судове засідання учасника справи (його представника) без поважних причин або без повідомлення причин неявки (частина третя статті 202 Господарського процесуального кодексу України).
Враховуючи те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про день, час та місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні за наявними у справі матеріалами.
Колегія суддів, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 4, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши надану судом юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, рішення місцевого господарського суду - залишити без змін.
При цьому колегія суддів виходила з наступного.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, рішенням Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленим протоколом від 14 березня 2019 року №3, в ході розгляду питання порядку денного про прийняття рішення щодо продажу акцій ПАТ "Проскурів" заслухано голову Наглядової ради ОСОБА_2 , який повідомив, що у зв`язку з виробничою необхідністю та вимогами Податкового кодексу України ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні утримує 69,9% акцій ПрАТ "Холод". У зв`язку з тим ПАТ "Проскурів" та ПрАТ "Холод" перебувають на різних системах оподаткування (загальна - спрощена), ПАТ "Проскурів" у своєму розпорядженні може мати до 24,99% акцій ПрАТ "Холод". А тому є виробнича необхідність до закінчення податкового кварталу продати 44,61% акцій ПрАТ "Холод" фізичним та юридичним особам до 10% акцій.
За результатами розгляду вказаного питання порядку денного одноголосно вирішено в порядку передбаченому купівлі-продажу цінних паперів уповноважити тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ОСОБА_4 на вчинення правочину шляхом оформлення договору купівлі-продажу цінних паперів із наступними фізичними та юридичними особами: ТОВ "Сілістра" - 9,99% акцій; громадянин ОСОБА_2 – 7,28%; громадянин ОСОБА_4 – 9,99%; громадянин ОСОБА_3 – 9,00%; громадянин ОСОБА_5 – 8,35%. Продаж вирішено провести за ціною придбання – 0,25 грн за акцію.
22 березня 2019 року між Публічним акціонерним товариством "Проскурів" (комітент) в особі в.о. генерального директора Літвіна О.Ю., який діє на підставі статуту, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Центр-Інвест" (комісіонер) укладено договір на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів №БК-4871 (далі – договір на комісійне обслуговування), за умовами пункту 1.1 якого комісіонер зобов`язується за замовленням комітента за плату продати від свого імені та на користь комітента обумовлені комітентом пайові цінні папери (ЦП).
Продаж ЦП здійснюється згідно замовлень комітента на здійснення операцій з ЦП, які оформлені згідно додатку №1 до цього договору та становлять невід`ємну частину цього договору (пункт 1.2 договору на комісійне обслуговування).
Згідно з пунктом 1.3 договору на комісійне обслуговування пайові цінні папери, що продаються комісіонером на виконання і у відповідності з умовами цього договору, є власністю комітента.
Розділами 2 - 6 договору на комісійне обслуговування визначено права та обов`язки сторін, комісійну плату, відповідальність сторін, форс-мажорні обставини та особливі умови.
Зокрема, відповідно до пункту 6.1 договору на комісійне обслуговування він набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе згідно з договором зобов`язань. Виконання цього договору продавцем підтверджується випискою з рахунку покупця у цінних паперах про зарахування ЦП, а виконання цього договору покупцем – випискою з поточного рахунку продавця про зарахування загальної суми договору.
Також сторонами визначено порядок розгляду спорів, строк дії, порядок внесення змін і розірвання договору, контактні особи та засоби зв`язку, повідомлення та реквізити сторін (розділи 7 - 11 договору на комісійне обслуговування).
При цьому згідно з пунктом 8.1 договору на комісійне обслуговування він вступає в силу з моменту його укладення і діє до його виконання.
Договір на комісійне обслуговування містить підписи представників сторін, відтиски їх печаток.
До договору сторонами також підписано додаток №1 – замовлення №1 (на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів) від 22 березня 2019 року, яким визначено вид замовлення: продаж цінних паперів, емітента: ПАТ "Холод", вид, тип та форма існування ЦП: прості іменні акції, номінальну вартість та ціну за один ЦП: 0,25 грн, кількість акцій: 172968 гривень.
25 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-інвест" (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22 березня 2019 року, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство "Проскурів" (комітент), та ОСОБА_1 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 (далі – договір №1), згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.
Пунктом 1.2 договору №1 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ "Холод", вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ "Холод", форму випуску та існування ЦП: бездокументарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 9662,25 грн, кількість ЦП: 38649 штук.
Загальна сума (вартість) договору складає 9662,25 грн (пункт 1.3 договору №1).
Відповідно до пункту 2.1 договору №1 продавець зобов`язується передати ЦП покупцю протягом 5 банківських днів з дати підписання цього договору шляхом надання депозитарній установі відповідного розпорядження на списання ЦП з його рахунку у ЦП.
Право власності на пакет ЦП переходить до покупця з моменту зарахування пакету ЦП на його рахунок у цінних паперах, реквізити якого зазначено в підпункті 2.4.1 пункту 2.4 цього договору (пункт 2.4 договору №1).
Згідно з пунктом 2.7 договору №1 зобов`язання продавця щодо передачі комітента пакету ЦП згідно з пунктом 2.1 цього договору вважаються виконаними з моменту перерахування пакету ЦП з рахунку у цінних паперах продавця та рахунок у цінних паперах комітента.
Пунктом 4.1 договору №1 передбачено, що продавець зобов`язаний, зокрема підписати акт прийому передачі цінних паперів, прийняти здійснену покупцем оплату загальної суми договору, яка вказана у пункті 1.3 цього договору, та підписати акт прийому-передачі цінних паперів. Обов`язок покупця щодо підписання акта прийому-передачі цінних паперів передбачено підпунктом 4.3.2 договору №1.
Відповідно до пункту 8.1 договору №1 він вступає в силу з моменту його підписання та діє до повного виконання сторонами взятих на себе обов`язків. Після виконання своїх обов`язків по цьому договору сторони підписують акт виконаних зобов`язань.
Сторонами договору №1 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19 квітня 2019 року, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871 від 25 березня 2019 року комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 38649 шт. на суму 9662,25 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.
25 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22 березня 2019 року, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство "Проскурів" (комітент), та ОСОБА_2 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 (далі – договір №2), згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.
Пунктом 1.2 договору №2 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ "Холод", вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ "Холод", форму випуску та існування ЦП: без документарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 7041,25 грн, кількість ЦП: 28165 штук.
Загальна сума (вартість) договору складає 7041,25 грн (пункт 1.3 договору №2).
Інші умови договору №2 відповідають умовам, викладеним у договорі №1.
Сторонами договору №2 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19 квітня 2019 року, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4873/4871 від 25 березня 2019 року комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 28165 шт. на суму 7041,25 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.
25 березня 2019 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест" (продавець), діючи на підставі договору комісії на купівлю/продаж цінних паперів №БК-4871 від 22 березня 2019 року, замовником якого виступає Публічне акціонерне товариство "Проскурів" (комітент), та ОСОБА_3 (покупець) укладено договір купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4874/4871 (далі – договір №3), згідно з пунктом 1.1 якого продавець зобов`язується на користь комітента передати у власність, а покупець зобов`язується прийняти і оплатити пакет цінних паперів (ЦП) на умовах, передбачених цим договором.
Пунктом 1.2 договору №3 сторони узгодили відомості про ЦП, що є предметом цього договору, зокрема, назву емітента ЦП: ПрАТ "Холод", вид та категорію ЦП: проста іменна акція ПрАТ "Холод", форму випуску та існування ЦП: без документарна, номінальну вартість одного ЦП: 0,25 грн, загальну номінальну вартість пакету ЦП: 8704,75 грн, кількість ЦП: 34819 штук.
Загальна сума (вартість) договору складає 8704,75 грн (пункт 1.3 договору №3).
Інші умови договору №3 відповідають умовам, викладеним у договорі №1.
Сторонами договору №3 підписано акт прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19 квітня 2019 року, згідно з яким на підставі договору купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року комітент передав, а покупець прийняв цінні папери в кількості 34819 шт. на суму 8704,75 гривень. В акті зазначено, що сторони повністю виконали свої зобов`язання по договору і не мають претензій одна одній.
У матеріали справи також надано договори купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4875/4871 від 25 березня 2019 року, покупцем за яким є ОСОБА_4 , та №БВ-4876/4871 від 25 березня 2019 року, покупцем за яким є ОСОБА_5 , і складені до цих договорів акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань від 19 квітня 2019 року.
Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного суду від 04 листопада 2020 року, задоволено позов ОСОБА_6 , за участю третьої особи ОСОБА_2 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03 грудня 2018 року, за участю третьої особи ОСОБА_7 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03 грудня 2018 року, до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання недійсними рішень наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03 грудня 2018 року та від 11 липня 2019 року. Визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03 грудня 2018 року, визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11 липня 2019 року. У позові третьої особи – ОСОБА_2 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03 грудня 2018 року, та у позові третьої особи ОСОБА_7 , яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору до Публічного акціонерного товариства "Проскурів" про визнання дійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформленого протоколом від 03 грудня 2018 року відмовлено.
У рішенні судом установлено, зокрема, що протоколом Загальних зборів акціонерів ПАТ "Проскурів" №5 від 19 жовтня 2012 року обрано Голову Наглядової ради та членів ради у складі: ОСОБА_2 - Голова Наглядової ради, ОСОБА_8 , ОСОБА_9 , ОСОБА_10 , ОСОБА_11 .
Проколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03 грудня 2018 року тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки відсторонено генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків, та на даний період призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" ОСОБА_4 .
Протоколом позачергового засіданні Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11 липня 2019 року відсторонено ОСОБА_4 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Оліха Р.Л.
Суд дійшов висновку про припинення станом на день прийняття спірного рішення Наглядової ради товариства - 03 грудня 2018 року, повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства. У зв`язку з тим, що відповідно до частини 1 статті 53 Закону України "Про акціонерні товариства" повноваження наглядової ради припинились, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, питання про відсторонення позивача від виконання повноважень генерального директора товариства могло бути вирішено лише після обрання загальними зборами нового складу наглядової ради, або шляхом переобрання генерального директора товариства, що відповідно до підпункту 8.5.16 пункту 8.5 Статуту товариства також відноситься до виключної компетенції загальних зборів. Беручи до уваги викладене, суд дійшов висновку, що рішення Наглядової ради від 11 липня 2019 року, яким відсторонено ОСОБА_4 від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначення тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Оліха Р.Л. аналогічно як і рішення від 03 грудня 2018 року прийнято неправомочним складом Наглядової ради ПАТ "Проскурів".
Рішенням загальних зборів акціонерів Публічного акціонерного товариства "Проскурів", оформленим протоколом від 19 жовтня 2012 року №5, затверджено, зокрема статут Публічного акціонерного товариства "Проскурів" у новій редакції.
Згідно з пунктом 1.1 статуту, затвердженого вищезазначеним рішенням, Публічне акціонерне товариство "Проскурів" створено відповідно до законодавства України шляхом перетворення відкритого акціонерного товариства "Проскурів" відповідно до вимог розділу XVII "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про акціонерні товариства".
У пункті 1.2 статуту зазначено, що товариство є повним правонаступником усіх майнових та немайнових прав та обов`язків відкритого акціонерного товариства "Проскурів".
Засновниками товариства є акціонери (пункт 4.1 статуту 2012 року).
Відповідно до пункту 4.2 статуту 2012 року акціонерами товариства можуть бути фізичні і юридичні особи (у тому числі і іноземні), які набули право власності на акції Товариства у процесі приватизації, придбання акцій додаткових емісій, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном та/або корпоративними правами держави. Товариство повинно забезпечувати захист прав, законних інтересів акціонерів та рівне ставлення до всіх акціонерів незалежно від кількості акцій, якими володіє акціонер, та інших факторів.
Управління товариством здійснюють: вищий орган товариства - Загальні збори акціонерів, Наглядова рада товариства, виконавчий орган товариства - Дирекція товариства, Ревізійна комісія (пункт 8.1 статуту 2012 року).
Згідно з пунктом 8.2 статуту 2012 року вищим органом товариства є Загальні збори акціонерів товариства.
Загальні збори можуть вирішувати будь-які питання діяльності товариства (пункт 8.5 статуту 2012 року).
До виключної компетенції Загальних зборів належить, зокрема: внесення змін до Статуту товариства (підпункт 8.5.2), затвердження Положень про Загальні збори, Наглядову раду, Дирекцію та Ревізійну комісію товариства, а також внесення змін до них (підпункт 8.5.9), затвердження інших внутрішніх документів товариства, якщо інше не передбачено Статутом товариства (підпункт 8.5.10), обрання Генерального директора та членів Дирекції Товариства (підпункт 8.5.16), обрання членів Наглядової ради, затвердження умов цивільно-правових або трудових договорів, що укладатимуться з ними, встановлення розміру їх винагороди, обрання особи, яка уповноважується на підписання цивільно-правових договорів з членами Наглядової ради (підпункт 8.5.17), прийняття рішення про припинення повноважень членів Наглядової ради (підпункт 8.5.18), обрання членів Ревізійної комісії, прийняття рішення про дострокове припинення повноважень Голови та членів Ревізійної комісії (підпункт 8.5.19), прийняття рішення за наслідками розгляду звіту Наглядової ради, звіту Дирекції, звіту Ревізійної комісії товариства (підпункт 8.5.22), вирішення інших питань, що належать до виключної компетенції Загальних зборів згідно із Положенням про Загальні збори товариства (підпункт 8.5.30).
За умовами пункту 8.56 статуту 2012 року Наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної Статутом та законодавством, контролює та регулює діяльність Дирекції.
Наглядова рада складається з п`яти осіб, які обираються Загальними зборами Товариства строком на п`ять років. Члени Наглядової ради акціонерного Товариства обираються з числа фізичних осіб, які мають повну дієздатність (пункт 57 статуту 2012 року).
Згідно з пунктом 8.57 статуту 2012 року строк повноважень Наглядової ради починається з моменту її обрання й закінчується з моменту обрання (переобрання) нового складу Наглядової ради.
Повноваження члена Наглядової ради дійсні з моменту його затвердження рішенням Загальних зборів товариства (пункт 8.59 статут 2012 року).
До  компетенції Наглядової ради належить вирішення питань, передбачених Статутом Товариства та чинним законодавством, а також повноваження передані їй для вирішення Загальними зборами акціонерів Товариства (пункт 8.69 статуту 2012 року).
За умовами пункту 8.70 статуту 2012 року до компетенції Наглядової ради належить: затвердження положень, якими регулюються питання, пов`язані з діяльністю Товариства, зокрема, затвердження Положення про Корпоративного секретаря Товариства, Положення про Генерального директора Товариства, в т.ч. внесення змін та доповнень до них, крім положень, затвердження яких відповідно до законодавства та цього Статуту здійснює Вищий орган Товариства (підпункт 8.70.1); відкликання повноважень Генерального директора і членів Дирекції Товариства (підпункт 8.70.8); прийняття рішення про відсторонення Генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального Директора Товариства (підпункт 8.70.10); прийняття рішення про вчинення значного правочину, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить від 10 до 25 відсотків ринкової вартості майна товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства (підпункт 8.70.25)
До виключної компетенції Наглядової ради відноситься прийняття рішень, вказаних у пунктах 8.70.1 - 8.70.34, 8.70.36 - 8.70.37 (пункт 8.71 статуту 2012 року).
Як передбачено пунктом 8.72 статуту 2012 року, питання, що належать до виключної компетенції Наглядової ради акціонерного Товариства, не можуть вирішуватися іншими органами Товариства, крім Загальних зборів, за винятком випадків, встановлених законодавством.
Наглядова рада не має права втручатися в оперативну діяльність дирекції товариства (підпункт 8.82.3 статуту 2012 року).
Пункт 8.84 статуту 2012 року організаційною формою роботи Наглядової ради визначає чергові та позачергові засідання. Порядок скликання та проведення засідання Наглядової ради визначається Положенням про Наглядову раду.
За умовами пункту 8.99 статуту 2012 року виконавчим органом товариства, який здійснює керівництво поточною діяльністю товариства є Дирекція. Дирекція складається з трьох осіб і діє на колегіальних засадах.
Дирекція акціонерного товариства підзвітна Загальним зборам і Наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Дирекція діє від імені товариства у межах, встановлених Статутом товариства і законом (пункт 8.100 статуту 2012 року).
Згідно з пунктом 8.102 статуту 2012 року Генеральний директор та члени Дирекції обираються Загальними зборами Товариства.
Генеральний директор має право без довіреності діяти від імені товариства, відповідно до рішень колегіального виконавчого органу - дирекції, в тому числі представляти інтереси товариства, вчиняти правочини від імені товариства (пункт 8.104 статуту).
Згідно з пунктом 8.118 статуту генеральний директор товариства організовує та керує роботою дирекції товариства, здійснює керівництво товариством та має такі повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень Вищого органу товариства, наглядової ради і Дирекції товариства; відповідно до рішень дирекції товариства здійснювати повноваження щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства та призначати уповноваженого представника; проводити переговори та вчиняти правочини (укладати договори, угоди та ін.) від імені товариства в межах, що визначені цим статутом; розпоряджатися коштами та майном товариства в межах, що визначені цим статутом.
Відповідно до пункту 8.107 статуту 2012 року до компетенції Дирекції товариства відноситься вирішення всіх питань діяльності Товариства, визначених цим Статутом, рішенням Загальних зборів акціонерів Товариства або делегованих іншими органами управління.
Загальні збори акціонерів товариства, Наглядова рада товариства може приймати рішення про передачу частини належних їм прав до компетенції Дирекції товариства (пункт 8.108 статуту 2012 року).
Пунктом 8.115 статуту 2012 року передбачено, що Дирекція Товариства, зокрема, здійснює виконання рішень Загальних зборів акціонерів Товариства та Наглядової ради Товариства; колегіально вирішує нижчезазначені питання щодо фінансового-господарської та виробничої діяльності в межах, передбачених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є його предметом, становить до 10 відсотків ринкової вартості майна товариства за даними останньої річної фінансової звітності товариства; приймає рішення щодо управління корпоративними правами товариства в господарських товариствах, створених за участю товариства.
Рішення дирекції оформлюються у вигляді протоколу, який підписується головуючим (пункт 8.116 статуту).
Також рішенням загальних зборів акціонерів публічного акціонерного товариства "Проскурів", оформленим протоколом від 19 жовтня 2012 року №5, затверджено Положення про Дирекцію Публічного акціонерного товариства "Проскурів".
Пунктом 2.1 цього Положення передбачено, що дирекція є виконавчим органом Публічного акціонерного товариства "Проскурів", яка здійснює управління його поточною діяльністю та організовує виконання рішень загальних зборів акціонерів та наглядової ради товариства.
Дирекція діє від імені товариства у межах повноважень, передбачених чинним законодавством, статутом товариства та цим положенням, і є підзвітною загальним зборам і наглядовій раді (пункт 2.2 положення).
У пункті 2.3 положення зазначено, що у своїй діяльності дирекція керується чинним законодавством України, статутом товариства, цим положенням, актами внутрішнього регулювання і рішеннями, прийнятими загальними зборами і наглядовою радою.
Дирекція вирішує всі питання діяльності товариства, крім тих, що віднесені до компетенції інших органів управління та контролю товариства. Повноваження, що не є виключною компетенцією наглядової ради, можуть бути передані наглядовою радою до компетенції дирекції товариства (пункт 2.4 положення).
У межах своєї компетенції дирекція дії від імені товариства (пункт 2.5 договору).
Пунктом 3.2 положення визначено обов`язки членів Дирекції, зокрема, виконувати рішення, прийняті Загальними зборами та Наглядовою радою.
За змістом пункту 4.1 положення дирекція товариства, зокрема здійснює виконання рішень Загальних зборів акціонерів товариства та Наглядової ради товариства; приймає рішення щодо вчинення правочинів з питання розпорядження (відчуження) та використання майна товариства в межах, визначених цим статутом; приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої фінансової річної звітності товариства.
Згідно з пунктом 4.4 положення генеральний директор має повноваження: без доручення вчиняти дії від імені товариства, представляти інтереси товариства у всіх вітчизняних та іноземних підприємствах, в установах і організаціях; керувати поточними справами товариства і забезпечувати виконання рішень вищого органу товариства, наглядової ради та дирекції товариства; розпоряджатися майном та коштами товариства, в межах, що визначені статутом.
Генеральний директор та члени Дирекції обираються Загальними зборами товариства строком на 5 років (пункт 5.1 положення).
Також у матеріалах справи наявна копія статуту Публічного акціонерного товариства "Проскурів", затвердженого рішенням загальних зборів акціонерів, оформленим протоколом №2 від 28 листопада 2019 року.
У матеріали справи надано копію повідомлення ПАТ "Проскурів" як акціонера, який володіє 24,899 відсотка простих іменних акцій, про проведення позачергових загальних зборів Приватного акціонерного товариства "Холод" 24 лютого 2020 року, а також протокол позачергових загальних зборів акціонерів Приватного акціонерного товариства "Холод" від 24 лютого 2020 року.
Зокрема, з протоколу вбачається, що участь у позачергових загальних зборах Приватного акціонерного товариства "Холод" 24 лютого 2020 року (голосуванні та прийнятті рішень) брав представник акціонера - ПАТ "Проскурів" Будзінський В.В.
У листі (від 18 травня 2020 року) ТОВ "ФК "Центр-Інвест" повідомляє, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано завірену Літвіном О.Ю. копію протоколу №3 Наглядової ради від 14 березня 2019 року.
У матеріали справи позивачем також надано копію фінансового звіту ПАТ "Проскурів" (баланс на 31 грудня 2018 року, звіт про фінансові результати за 2018 рік), довідки ПАТ "Проскурів" (від 22 березня 2021 року) про те, що станом на 22 березня 2021 року оплата згідно договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року, покупцями за якими є ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на рахунок ПАТ "Проскурів" не надходила; копії відповіді ТОВ "ФК "Центр-Інвест" (від 25 березня 2021 року) на адвокатський запит представника позивача, відповідно до якої прийняття оплати на рахунок комісіонера, яким виступало ТОВ "ФК "Центр-Інвест", договорами від 25.03.2019 №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 не передбачалось, в якості оплати вартості договорів на рахунки ТОВ "ФК "Центр-Інвест" не надходило, готівку в якості оплати цінних паперів чи послуг товариство не приймає.
При цьому, у матеріалах справи містяться копії розпоряджень ПАТ "Проскурів" на списання цінних паперів на виконання договорів, а саме: розпорядження від 29 березня 2019 року №25434 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4872/4871), розпорядження від 29 березня 2019 року №25428 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4873/4871), розпорядження від 29 березня 2019 року №25426 на виконання облікової операції (за договором від 25 березня 2019 року №БВ-4874/4871) із відмітками про їх виконання 29 березня 2019 року.
Проаналізувавши зазначені обставини, дослідивши подані сторонами докази, місцевий господарський суд прийшов до висновку про відмову у позові, з чим погоджується колегія суддів з огляду на наступне.
Відповідно до статті 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Згідно зі статтею 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (стаття 626 Цивільного кодексу України).
Положеннями частини 2 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України передбачено, що одним із способів захисту цивільних прав та інтересів є визнання правочину недійсним.
Статтею 203 Цивільного кодексу України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину. Зокрема: 1) зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; 2) особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; 3) волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; 4) правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; 5) правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.
Загальні підстави недійсності правочину встановлені статтею 215 Цивільного кодексу України. Так, згідно з частиною 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п`ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.
Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним. 
Так, в силу припису статті 204 Цивільного кодексу України правомірність правочину презюмується.
Частиною 3 статті 215 Цивільного кодексу України визначено, що якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).
Договори можуть бути визнані недійсними лише з підстав і за наслідками, передбаченими законом. Тому у справі про визнання договорів недійсними суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов`язує визнання їх недійсними і настання певних юридичних наслідків.
При цьому, звертаючись з позовом про визнання недійсним правочину, позивач згідно з вимогами статей 13, 74 ГПК України повинен довести наявність фактичних обставин, з якими закон пов`язує визнання таких правочинів недійсними на момент їх вчинення. Без доведення позивачем обставин недодержання сторонами в момент вчинення оспорюваного правочину конкретних вимог законодавства у суду відсутні підстави для задоволення відповідного позову.
Звертаючись до суду з позовними вимогами про визнання недійсним договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Проскурів" в особі в.о. генерального директора Літвіна О.Ю. та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фондова компанія "Центр-Інвест", позивач стверджує, що договір підписано від імені позивача ОСОБА_4 , який призначений тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" рішенням Наглядової ради товариства, яке визнано недійсним рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19, і будь-яких довіреностей на представлення ним інтересів товариства не видавалось.
Враховуючи вищенаведені обставини, позивач посилається на прийняття рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. на вчинення правочину, яке оформлене протоколом від 14 березня 2019 року №3, неправомочним складом Наглядової ради ПАТ "Проскурів", з огляду на що укладення договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року здійснене неуповноваженою особою.
З матеріалів справи судами вбачається, що рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19, залишеним без змін постановою Північно-західного апеляційного господарського суду від 04 листопада 2020 року, зокрема, визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 03 грудня 2018 року, про відсторонення тимчасово, на період проведення аудиторської перевірки, генерального директора ПАТ "Проскурів" від виконання своїх обов`язків та призначення на даний період тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. Суд дійшов висновку про припинення станом 03 грудня 2018 року повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства. 
Також зазначеним судовим рішенням визнано недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів", оформлене протоколом позачергового засідання Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11 липня 2019 року, яким відсторонено Літвіна О.Ю. від тимчасового виконання обов`язків генерального директора ПАТ "Проскурів" та призначено тимчасово виконуючим обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Оліха Р.Л. Суд дійшов висновку, що рішення Наглядової ради ПАТ "Проскурів" від 11 липня 2019 року, аналогічно як і рішення від 03 грудня 2018 року, прийнято неправомочним складом Наглядової ради ПАТ "Проскурів".
Виходячи з положень статей 2, 80, 91, 92 Цивільного кодексу України, юридична особа є учасником цивільних відносин і наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю.
Особливістю цивільної дієздатності юридичної особи є те, що така особа набуває цивільних прав та обов`язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону (частина 1 статті  92 Цивільного кодексу України).
Правочини юридична особа також вчиняє через свої органи, що з огляду на приписи статті 237 Цивільного кодексу України утворює правовідношення представництва, в якому орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов`язана або має право вчинити правочин від імені цієї юридичної особи, в тому числі вступаючи в правовідносини з третіми особами.
Крім того, управління товариством здійснюють його органи - загальні збори його учасників і виконавчий орган, якщо інше не встановлено законом (стаття 97 Цивільного кодексу України). З системного аналізу норм Цивільного кодексу України (статті 99, 145, 147), Господарського кодексу України (стаття 89) вбачається, що виконавчий орган товариства вирішує всі питання, пов`язані з управлінням поточною діяльністю товариства, крім питань, що є компетенцією загальних зборів учасників товариства або іншого його органу. Здійснюючи управлінську діяльність, виконавчий орган реалізує колективну волю учасників товариства, які є носіями корпоративних прав.
Реалізація учасниками товариства корпоративних прав на участь у його управлінні шляхом прийняття компетентним органом рішень про обрання (призначення), усунення, відсторонення, відкликання членів виконавчого органу цього об`єднання стосується також наділення або позбавлення їх повноважень на управління товариством. Такі рішення уповноваженого на це органу мають розглядатися в межах корпоративних правовідносин, що виникають між товариством і особами, яким довірено повноваження з управління ним (пункт 3.2 рішення Конституційного Суду України від 12 січня 2010 року № 1-рп/2010 у справі за конституційним зверненням Товариства з обмеженою відповідальністю "Міжнародний фінансово-правовий консалтинг" про офіційне тлумачення частини третьої статті 99 Цивільного кодексу України).
З огляду на вищезазначене, дефекти в компетенції, обсязі повноважень виконавчого органу товариства, коли цей орган вступає в правовідносини із третіми особами, можуть залежати від дефектів реалізації учасниками товариства корпоративних прав. У такому випадку дефекти волі товариства, обмеження повноважень його виконавчого органу можуть перебувати поза межами розумного контролю з боку третьої особи, не викликаючи в третьої особи обґрунтованих сумнівів у правомірності дій виконавчого органу товариства.
При цьому, для визнання недійсним договору, укладеного виконавчим органом товариства (директором) з третьою особою, з огляду на порушення цим органом установленого обмеження повноважень щодо представництва, не має самостійного юридичного значення сам по собі той факт, що згодом рішення загальних зборів учасників товариства про обрання (призначення) виконавчого органу, згідно з яким виконавчий орган діяв на момент укладення договору, визнане недійсним у судовому порядку.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 13 березня 2017 року у справі №760/8121/16-ц та постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №668/13907/13-ц.
Частина третя статті 92 Цивільного кодексу України містить виняток із загального правила щодо визначення правових наслідків вчинення правочину представником з перевищенням повноважень (статті 203, 241 Цивільного кодексу України). Для третьої особи, яка уклала з юридичною особою договір, обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи, в тому числі й повноважень виконавчого органу товариства, загалом не мають юридичної сили, хоча б відповідні обмеження й існували на момент укладення договору.
Разом з тим обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи набуває юридичної сили для третьої особи в тому випадку, якщо саме вона, ця третя особа, вступаючи у відносини з юридичною особою та укладаючи договір, діяла недобросовісно або нерозумно, зокрема достеменно знала про відсутність у виконавчого органу товариства необхідного обсягу повноважень або повинна була, проявивши принаймні розумну обачність, знати про це. Тягар доказування недобросовісності та нерозумності в поведінці третьої особи несе юридична особа.
Закон не установлює виключного переліку обставин, які свідчать про недобросовісність чи нерозумність дій третьої особи у відносинах з юридичною особою. Тому з огляду на загальні засади здійснення цивільних прав (стаття 12 Цивільного кодексу України) висновок про добросовісність поведінки третьої особи залежить від того, чи відповідало укладення договору її внутрішній волі, чи бажала третя особа реального настання правових наслідків, обумовлених договором, і чи настали такі наслідки насправді. Таким чином, підлягає оцінці не лише поведінка третьої особи до та в момент укладення оспорюваного договору, але й після його укладення, зокрема необхідно встановити, чи виконала третя особа свої обов`язки за договором, у який спосіб у подальшому третя особа розпорядилася одержаним за оспорюваним договором майном, чи не було залучення третьої особи до участі в укладенні договору формальною дією, спрямованою на подальше відчуження предмета договору з метою протиправного позбавлення юридичної особи права власності на майно.
Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). 
Колегія суддів виходить з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень представника цієї особи, якщо: такі обмеження передбачені законом; про відповідні обмеження було поміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань.
Також якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.
Відповідна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 09 квітня 2019 року у справі №924/491/17, від 30 квітня 2020 року у справі №925/1147/18, від 12 червня 2018 року у справі №927/967/17.
Зі змісту договору на комісійне обслуговування вбачається, що він підписаний від імені ПАТ "Проскурів" в.о. генерального директора Літвіним О.Ю., який діє на підставі Статуту.
Судами враховується, що відповідно до пункту 8.71, підпунктів 8.70.8, 8.70.10 статуту ПАТ "Проскурів" (тут і надалі - в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) вирішення питання про відкликання повноважень Генерального директора і членів Дирекції Товариства, прийняття рішення про відсторонення Генерального директора Товариства від виконання його повноважень та обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального Директора Товариства, віднесено до виключної компетенції Наглядової ради товариства.
Отже, при підписанні оспорюваного договору на комісійне обслуговування відповідач 1 - ТОВ "ФК "Центр-Інвест" був обізнаний (повинен був знати) зі змістом статуту ПАТ "Проскурів", у тому числі в частині компетенції Наглядової ради щодо обрання особи, яка тимчасово здійснюватиме повноваження Генерального директора товариства.
Відповідно, оскільки станом на момент укладення оспорюваного договору від 22 березня 2019 року тимчасово виконуючий обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвін О.Ю. діяв на підставі чинного на цей момент рішення Наглядової ради від 03 грудня 2018 року, прийнятого згідно з повноваженнями, передбаченими пунктом 8.71, підпунктами 8.70.8, 8.70.10 статуту ПАТ "Проскурів", у відповідача 1 - ТОВ "ФК "Центр-Інвест" були відсутні підстави вважати в/о генерального директора Лінвіна О.Ю. неуповноваженим представником товариства.
При цьому, сам по собі факт визнання у подальшому недійсним рішення Наглядової ради від 03 грудня 2018 року рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19 не має самостійного юридичного значення для визнання недійсним договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року (застосовано правову позицію Великої Палати Верховного Суду, яка викладена у постанові від 27 червня 2018 року у справі №668/13907/13-ц).
Відомостями з Державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб-підприємців та громадських формувань станом на 22 березня 2019 року підтверджено повноваження Літвіна О.Ю.  як керівника товариства з 03 грудня 2018 року.
За приписами частин першої, третьої статті 10 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань" якщо документи та відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, внесені до нього, такі документи та відомості вважаються достовірними і можуть бути використані у спорі з третьою особою.
Якщо відомості, що підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, не внесені до нього, вони не можуть бути використані у спорі з третьою особою, крім випадків, коли третя особа знала або могла знати ці відомості.
Колегією суддів береться до уваги відсутність станом на момент укладення договору на комісійне обслуговування у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань інформації про наявність обмежень повноважень в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів", що також свідчить про те, що укладаючи договір, відповідач 1 об`єктивно не знав і не міг знати про невідповідність законодавству рішення Наглядової ради від 12 березня 2018 року про обрання в.о. генерального директора (що було встановлено лише у подальшому рішенням Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/20). 
Будь-яких інших доказів того, що відповідач 1 діяв недобросовісно, нерозумно, знав або за всіма обставинами, проявивши розумну обачність, не міг не знати про обмеження повноважень щодо представництва іншої сторони договору, позивачем не подано.
З приводу зазначеного також враховується те, що питання щодо визначення обсягу повноважень виконавчого органу товариства та добросовісність його дій відноситься до внутрішніх корпоративних взаємовідносин юридичної особи та її органу, тому сам лише факт вчинення виконавчим органом товариства протиправних, недобросовісних дій, перевищення ним своїх повноважень не може слугувати єдиною підставою для визнання недійсними договорів, укладених цим органом від імені юридичної особи з третіми особами. 
А тому, за наявності чинного на час укладення оспореного договору рішення Наглядової ради від 12 березня 2018 року про обрання в.о. генерального директора ПАТ "Проскурів" та відсутність відомостей у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань про обмеження повноважень такого в.о. генерального директора, відповідач 1 не повинен з`ясовувати процедурні питання щодо часу обрання того чи іншого складу Наглядової ради позивача та впливу змін законодавства, зокрема, Закону України "Про акціонерні товариства", на вказані внутрішні питання діяльності та управління товариства-контрагента.
Враховуючи сукупність вищезазначених обставин, місцевий господарський суд дійшов правильного висновку про недоведення позивачем підстав, достатніх та необхідних для визнання договору на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року №БК-4871 недійсним.
Також позивач просить визнати недійсними договори купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року №4872/4871, №4873/4871, №4874/4871, укладені на підставі договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року.
В обґрунтування позовних вимог в цій частині посилається на невідповідність законодавству та положенням статуту товариства договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року, про які зазначено вище, а також на відсутність погодження та/або попереднього затвердження (рішення) Дирекцією укладення цих договорів.
Так, посилання позивача на невідповідність законодавству та положенням статуту товариства договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року як на підставу недійсності укладених у подальшому договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року спростовуються наведеними вище висновками.
При цьому з приводу доводів позивача про відсутність рішення (погодження) Дирекції на укладення договорів купівлі-продажу цінних паперів колегією суддів враховується наступне.
Згідно зі статтею 58 Закону України "Про акціонерні товариства" виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов`язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради. Виконавчий орган акціонерного товариства підзвітний загальним зборам і наглядовій раді, організовує виконання їх рішень. Виконавчий орган діє від імені акціонерного товариства у межах, встановлених статутом акціонерного товариства і законом. Виконавчий орган акціонерного товариства може бути колегіальним (правління, дирекція) або одноосібним (директор, генеральний директор).
Згідно з пунктом 8.115.9 статуту ПАТ "Проскурів" Дирекція товариства приймає рішення щодо вчинення правочинів, якщо ринкова вартість майна або послуг, що є предметом такого правочину, складає до 10 відсотків вартості активів за даними останньої річної звітності товариства.
З матеріалів справи слідує, що на кінець 2018 року активи ПАТ "Проскурів" становили 2694560,00 гривень (фінансовий звіт суб`єкта малого підприємництва).
Згідно з договорами купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року фізичним особам (відповідачам 2 - 4) відчужено акції ПрАТ "Холод", належні ПАТ "Проскурів", на суму 9662,25 грн (договір №4872/4871, укладений з ОСОБА_1 ), на суму 7041,25 грн (договір №4873/4871, укладений з ОСОБА_2 ), на суму 8704,75 грн (договір №4874/4871, укладений з ОСОБА_3 ).
Таким чином, вартість акцій, що є предметом зазначених правочинів, не перевищує 10 відсотків вартості активів позивача за даними річної звітності станом на кінець 2018 року та відповідно до пункту 8.115.9 статуту товариства рішення про вчинення таких правочинів мало бути прийнятне Дирекцією.
Щодо доводів апелянта про саме виключний характер такої компетенції Дирекції, тобто неможливість вирішення цього питання іншими органами товариства, зокрема, Наглядовою радою, колегія суддів зазначає наступне.
За умовами пункту 8.100 статуту ПАТ "Проскурів" дирекція товариства підзвітна Наглядовій раді та організовує виконання її рішень.
Генеральний директор товариства організовує та керує роботою дирекції товариства, здійснює керівництво товариством і має права та повноваження, зокрема, забезпечувати виконання рішень Наглядової ради (пункт 8.118, підпункт 8.118.2 статуту).
Відповідні приписи містяться й у Положенні про дирекцію ПАТ "Проскурів", в тому числі про те, що Дирекція у своїй діяльності керується як статутом товариства, так і рішеннями, прийнятими Наглядовою радою, а члени Дирекції зобов`язані виконувати рішення, прийняті Наглядовою радою (пункти 2.1, 2.3, 3.2, 4.1, 4.4).
Отже, враховуючи те, що Наглядова рада товариства є органом, який контролює та регулює діяльність Дирекції (пункт 8.56 статуту), зважаючи на відсутність у статуті товариства положень, які би визначали, що прийняття рішення щодо вчинення правочинів з вартістю предмета до 10 відсотків вартості активів товариства, належить до виключної компетенції Дирекції товариства, беручи до уваги наявність обов`язку Дирекції та Генерального директора виконувати (організовувати виконання) рішень Наглядової ради, не приймаються до уваги доводи апелянта про відсутність статутних повноважень на прийняття рішення про вчинення відповідних правочинів.
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "ФК "Центр-Інвест" листом від 18 травня 2020 року повідомило, що при укладенні комісійного договору ПАТ "Проскурів" було надано завірену Літвіном О.Ю. копію протоколу №3 Наглядової ради від 14 березня 2019 року.
З дослідженого місцевим судом та перевіреного колегією суддів вбачається, що навіть за умови обізнаності відповідачів з пунктом 8.115.9 статуту товариства, яким передбачено прийняття рішення про вчинення відповідних правочинів Дирекцією, наявність та врахування відповідачем 1 рішення Наглядової ради товариства від 14 березня 2019 року про укладення оспорюваних правочинів виключає можливість трактування поведінки та дій відповідачів як недобросовісних і нерозумних.
У контексті зазначеного, надаючи оцінку рішенню Наглядової ради ПАТ "Проскурів", враховуються обставини і висновки, викладені в рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/10, яке набрало законної сили. Однак припинення повноважень членів Наглядової ради, крім повноважень з підготовки, скликання і проведення річних або позачергових загальних зборів товариства, та як наслідок, неправомірність прийняття нею рішень з інших питань, можуть бути підставою для визнання оспорюваних договорів недійсним лише, якщо буде встановлено, що самі треті особи діяли недобросовісно і нерозумно. Натомість, враховуючи вимоги статті 92 Цивільного кодексу України, позивачем не доведено недобросовісності та нерозумності дій відповідачів станом на момент укладення оспорюваних договорів.
Зокрема, враховується те, що укладення оспорюваних договорів купівлі-продажу цінних паперів на підставі договору на комісійне обслуговування від 22 березня 2019 року, чинність на момент їх укладення рішення Наглядової ради позивача від 03 грудня 2018 року про призначення в.о. генерального директора товариства та рішення Наглядової ради позивача від 14 березня 2019 року про укладення оспорених правочинів, неочевидність для відповідачів як третіх осіб невідповідності законодавству рішення Наглядової ради позивача від 14 березня 2019 року (висновок про припинення повноважень членів Наглядової ради викладений в ухваленому згодом рішенні Господарського суду Хмельницької області від 24 лютого 2020 року у справі №924/884/19).
При цьому не беруться судом до увагм твердження апелянта про неохідність ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" з`ясовувати наявність рішення Дирекції товариства на укладення договору комісії та договорів купівлі продажу цінних паперів, оскільки у відповідності до п. 8.115.1 статуту та п. 3 Положення про Дирекцію остання здійснює виконання рішень Наглядової ради та загальних зборів товариства, в той час як  рішення Наглядової ради від 14.03.2019 станом на час укладення договорів було чинне.
Крім того, судами береться до уваги, що Наглядовою радою, як слідує зі змісту рішення від 14 березня 2019 року, не вирішувалось питання про уповноваження тимчасово виконуючого обов`язки генерального директора ПАТ "Проскурів" Літвіна О.Ю. на вчинення правочину купівлі-продажу цінних паперів із ОСОБА_1 . Доказів прийняття будь-якого рішення про вчинення цього правочину Загальними зборами чи Дирекцією товариства суду також не надано.
Позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють). Водночас наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 11 жовтня 2019 року у справі №910/13731/18.
Згідно з частиною 1 статті 241 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов`язки особи, яку він представляє лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим зокрема у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.
Тобто законодавець не ставить схвалення правочину в обов`язкову залежність від наявності рішень окремих органів управління товариства, оскільки підтвердженням такого схвалення закон визначає вчинені на його виконання дії особи, в інтересах якої його було укладено. Такі дії повинні свідчити про прийняття правочину до виконання.
Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.) (правова позиція, викладена у постановах Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного господарського суду від 25 квітня 2018 року у справі №910/9915/17, від 10 квітня 2018 року у справі №910/11079/17.
Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.
При цьому, наступним схваленням правочину законодавець не вважає винятково прийняття юридичного рішення про схвалення правочину. Схвалення може відбутися також і в формі мовчазної згоди, і у вигляді певних поведінкових актів (так званих конклюдентних дій) особи - сторони правочину. 
Така ж правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 11 вересня 2018 року у справі №910/18812/17, від 08 липня 2019 року №910/19776/17, від 04 березня 2021 року у справі №905/1132/20.
З матеріалів справи вбачається, що на виконання договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року позивачем було надано розпорядження від 29 березня 2019 року на виконання облікової операції, а саме: на переказ пакетів цінних паперів, що є об`єктами договорів, покупцям. За наслідками виконання оспорених договорів підписано акти прийому-передачі цінних паперів та виконання зобов`язань, як передбачено пунктами 4.1.2, 4.3.2 , 8.1 договорів, а за результатами видання позивачем розпоряджень відбулися зміни на рахунках у цінних паперах позивача та відповідачів 2, 3, 4, (пункт 2.7 договорів), що не заперечується сторонами.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на обставину щодо ініціювання скликання позивачем загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" 24 лютого 2020 року як акціонером, що володіє 24,899 відсотків від загальної кількості акцій ПрАТ "Холод". При цьому, використовуючи вказану кількість голосів, тобто з урахуванням відчужених цінних паперів відповідно до договорів купівлі-продажу, що оскаржуються, позивачем взято участь у голосуванні під час вирішення питань порядку денного на вказаних загальних зборах. 
Тобто позивач самостійно виступив ініціатором загальних зборів акціонерів ПрАТ "Холод" як акціонер з кількістю акцій ПрАТ "Холод" в розмірі 24,899 відсотка та реалізував свої корпоративні права шляхом прийняття рішень на цих зборах виходячи з кількості голосів, які залишилися в нього після відчуження акцій.
Таким чином, позивачем вчинено юридично значимі дії, які полягають у використанні своїх корпоративних прав в іншій юридичній особі, не висловлено заперечень щодо правомірності рішень, прийнятих за наслідками використання таких прав та у визначеному обсязі, що у сукупності свідчить про схвалення оспорюваних правочинів та виключає можливість визнання їх недійсними.
При оцінці обставин, що свідчать про схвалення правочину особою, яку представляла інша особа, необхідно брати до уваги, що незалежно від форми схвалення воно повинно виходити від органу або особи, уповноваженої відповідно до закону, установчих документів або договору вчиняти такі правочини або здійснювати дії, які можуть розглядатися як схвалення (така ж правова позиція викладена, зокрема у постановах Верховного Суду від 20 березня 2018 року у справі №910/8794/16, від 19 червня 2019 року у справі №904/9795/16, від 24 лютого 2021 року у справі №926/2308/19, від 04 березня 2021 року у справі №905/1132/20).
Схвалення стороною правочину, вчиненого від її імені з перевищенням повноважень або без повноважень (стаття 241 Цивільного кодексу України), має юридичне значення також для інших заінтересованих осіб, а сторона оспорюваного правочину, дії якої вказують на її волю зберегти дійсність правочину, не може надалі оспорювати правочин з підстав, про які вона знала або повинна була знати при виявленні цієї волі, що випливає із вказаної норми та засад добросовісності, на яких ґрунтується зобов`язання (частина третя статті 509 Цивільного кодексу України). Близька за змістом правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 13 листопада 2018 року у справі №910/19179/17.
Враховуючи встановлені судами обставини у їх сукупності, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про недоведення позивачем належними засобами доказування наявності підстав для визнання договору №БК-4871 на комісійне обслуговування на ринку цінних паперів від 22 березня 2019 року, договорів купівлі-продажу цінних паперів №БВ-4872/4871, №БВ-4873/4871, №БВ-4874/4871 від 25 березня 2019 року недійсними. 
Оскільки підстави для визнання недійсними договорів відсутні, то вимоги про застосування наслідків недійсності до договорів купівлі-продажу цінних паперів від 25 березня 2019 року таких як списання переказів з рахунку у цінних паперах відповідачів, 2, 3, 4 та зарахування цінних паперів на рахунок у цінних паперах у депозитарній установі ТОВ "Фондова компанія "Центр-Інвест" на ім`я позивача є також безпідставні.
Таким чином, доводи позивача, викладені у апеляційній скарзі, є безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.
Місцевим господарським судом повністю з`ясовані обставини, що мають значення для справи. Висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, відповідають обставинам справи. Судом не порушені та правильно застосовані норми матеріального та процесуального права.
За таких обставин підстав для зміни, скасування рішення місцевого господарського суду не вбачається.
Керуючись ст. ст. 269, 270, 273, 275, 276, 281-284 Господарського процесуального кодексу України, суд
                           
УХВАЛИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Проскурів" на рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 залишити без задоволення.
Рішення Господарського суду Хмельницької області від 12 травня 2021 року у справі №924/1354/20 залишити без змін.
Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою Північно-західного апеляційного господарського суду від 21 вересня 2021 року у справі №924/1354/20.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у строк та в порядку, встановленому статтями 287-289 ГПК України.
Справу №924/1354/20 повернути до Господарського суду Хмельницької області.

Повний текст постанови складений "12" жовтня 2021 р.

Головуючий  суддя                                                                      Бучинська Г.Б. 

Суддя                                                                                              Олексюк Г.Є.  

Суддя                                                                                              Філіпова Т.Л.