Справа № 462/4198/20                                Головуючий у 1 інстанції: Румілова Н.М. 
Провадження № 33/811/1629/20                        Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
08 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі судді - Белени А.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ч.1 ст. 130 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на постанову судді Залізничного районного суду м.Львова від 01 жовтня 2020 року,
встановив :
Постановою суду Залізничного районного суду м. Львова від 01.10.2020,
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, ФОП, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 ,

визнано винуватим у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП та на нього накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 грн. без позбавлення права керування транспортними засобами. 
Стягнуто з ОСОБА_1 в дохід держави 420,40 грн. судового збору.
ОСОБА_1 визнано винуватим у тому, що він 04.07.2020 о 22.50 хв. у м.Львів, вул.Городоцька 297, керував автомобілем Mercedes, номерний знак НОМЕР_1 з ознаками алкогольного сп`яніння , а саме : запах алкоголю з порожнини рота, нечітка вимова, поведінка, яка не відповідає обстановці, від огляду на стан сп`яніння у встановлений законом порядку відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 Правил дорожнього руху, за що відповідальність передбачена за ч.1 ст.130 КУпАП.
На дану постанову суду ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу в якій просить поновити строк апеляційного оскарження, постанову суду скасувати, а провадження у справі закрити у зв`язку з відсутністю в його діях адміністративного правопорушення. Із вказаною постановою не згідний, вважаючи її незаконною та необґрунтованою, несправедливою.
01.10.2020 була проголошена лише вступна та резолютивна частина постанови, а копію постанови йому скерували 23.10.2020, яку він отримав 27.10.2020. Не знаючи змісту постанови не мав можливості оскаржити. Вважає, що строк пропущено з поважної причини. 
Апелянт покликається на те, що у протоколі не зафіксовано суть правопорушення; на відеозаписі не видно свідків, які вказані в протоколі, бо вони прибули до місця події по дзвінку поліцейських; протокол складено без скерування його в медичний заклад на огляд; в справі немає акту огляду на стан сп`яніння. Тобто протокол складено з порушенням Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак сп`яніння. 
Апелянт наполягає, що від огляду на стан алкогольного сп`яніння не відмовлявся. Йому працівники поліції не пропонували огляд в медичному закладі. 
Апелянт був належним чином повідомлений про розгляд справи в суді апеляційної інстанції, однак в судове засідання не прибув з невідомих причин. 
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення виходячи з наступних підстав.
Поважність причин пропуску скаржником строку на подачу апеляційної скарги знайшли своє підтвердження в судовому засіданні, а тому цей строк необхідно поновити. 
Згідно ст. 245 КУпАП завданням провадження у справах про адміністративні правопорушення є своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи та вирішення її в точній відповідності із законом.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, суд, при розгляді справи про адміністративне правопорушення, крім іншого, зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Зі змісту ст. 252 КУпАП вбачається, що оцінка доказів при розгляді справ про адміністративні правопорушення ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні усіх обставин справи в їх сукупності.
Згідно зі ст. 251 КУпАП на основі доказів встановлюється наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, поясненнями свідків та ін.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Відповідальність за ч.1 ст. 130 КУпАП настає і у разі відмови особи, яка керує транспортним засобом від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість руху.
Вказані положення повністю узгоджуються з положеннями п. 2.5 Правил дорожнього руху України, згідно з якими водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність та необґрунтованість постанови судді, оскільки викладений у судовому рішенні висновок про наявність в діях ОСОБА_1 складу правопорушення підтверджується сукупністю доказів, а саме:  
- протоколом про адміністративне правопорушення ДПР 18№067670, складеним 04.07.2020 року;
- поясненнями свідків ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , які підтвердили протокол про те , що водій відмовився від проходження медичного огляду;
- диском з відеозаписом події, при огляді якого чітко відображено, що ОСОБА_1 протягом значно тривалого часу неодноразово пропонувалось пройти огляд на стан сп`яніння за допомогою приладу або в медичному закладі, а саме то видно на 22.54 хв., 23.15 хв., 23.16хв., 23.25хв., 23.26хв., 23.51 хв., 23.56хв., на що останній відтерміновував такі дії під виглядом очікування прибуття свого адвоката, розмовою по телефону, а потім висловив свою категоричну відмову , у зв`язку з чим і був складений протокол.
При розгляді справи в суді першої інстанції порушень норм матеріального чи процесуального права допущено не було. Суддя відповідно до ст. ст. 245, 280 КУпАП повно та всебічно з`ясував усі обставини, що мали значення для правильного вирішення справи. 
Зібрані у справі докази в їх сукупності відповідають критерію належності, допустимості та достатності для прийняття рішення про наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Факт відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння підтверджено підписами свідків у протоколі та відеозаписом з нагрудних камер поліцейських. 
Відповідно апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення по даній справі.     
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 10200 грн., накладене на ОСОБА_1 підставно та відповідно до санкції ч.1 ст. 130 КУпАП і є безальтернативним. 
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд
постановив :
Поновити ОСОБА_1 строк апеляційного оскарження.
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Постанову судді Залізничного районного суду Львівської області від 01 жовтня 2020 року щодо  ОСОБА_1 , за ч. 1 ст. 130 КУпАП – залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає.

Суддя
Львівського апеляційного суду А.В. Белена