П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

14 грудня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 420/6711/21	
Головуючий в 1 інстанції: Бутенко А.В.

П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
судді-доповідача – Турецької І. О.,
суддів – Стас Л. В., Шевчук О. А.

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії

В С Т А Н О В И В:

Короткий зміст позовних вимог.

У квітні 2021 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки, в якому просив:
-          визнати протиправними дії щодо відмови у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та 01 січня 2021 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб» від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ (далі-Закон №2262-ХІІ), положень постанови Кабінету Міністрів України від 30 серпня 2017 року №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» (далі-Постанова №704), з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 про визнання протиправним та скасування пункту 6 постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 "Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб" (далі-Постанова №103) із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), для здійснення обчислення та перерахунку розміру пенсії;

-          зобов`язати здійснити дії щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 29 січня 2020 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року), у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-XII, статті 9 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» від 20 грудня 1991 року №2011-XII (далі-Закон №2011-ХІІ) та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), для проведення з 29 січня 2020 року перерахунку основного розміру пенсії;

-          зобов`язати здійснити дії щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення, станом на 01 січня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2021 року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня 2020 року), у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-ХІІ та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), для проведення з 01 січня 2021 року перерахунку основного розміру пенсії.

Стягнути з Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 понесені судові витрати у розмірі 908 грн.

В обґрунтування заявлених вимог позивач пояснив, що постановою Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 визнано протиправним та скасовано пункт 6 Постанови №103, яким внесено зміни до пункту 4 Постанови №704, а відтак виникли підстави для визначення розмірів посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт, згідно з додатками 1,12,13,14.
Втім, відповідач не врахував зміни мінімальної заробітної плати, які відбулися за Законами України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» та «Про Державний бюджет України на 2021 рік» та не виконав обов`язку надати пенсійному органу оновлену довідку для перерахунку пенсії від 01 січня 2020 року та від 01 січня 2021 року.
Позивач вважає, що невиконання суб`єктом владних повноважень дій щодо виготовлення та направлення відповідних довідок до ГУ ПФУ в Одеській області, порушує його права встановлені Конституцією України та є порушенням права власності, у розумінні положень ст.1 Протоколу №1 до Конвенції.

Короткий зміст рішення суду першої інстанції.

Рішенням Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року позов ОСОБА_1 задоволено частково.
Визнано протиправними дії Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки щодо відмови ОСОБА_1 , у підготовці та наданні до ГУ ПФУ в Одеській області довідок про розмір грошового забезпечення станом на 29 січня 2020 року та 01 січня 2021 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, положень Постанови №704, з урахуванням постанови Шостого апеляційного адміністративного суду від 29 січня 2020 року у справі №826/6453/18 про визнання протиправним та скасування пункту 6 Постанови №103 із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення та премії), для здійснення обчислення та перерахунку розміру пенсії. 
Зобов`язано Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки здійснити дії щодо підготовки та надання до ГУ ПФУ в Одеській області довідки про розмір грошового забезпечення ОСОБА_1 , станом на 29 січня 2020 року та станом на 01 січня 2021 року, виходячи із розрахункової величини - прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2020 року, відповідно до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення для здійснення обчислення та перерахунку розміру пенсії.
В іншій частині адміністративного позову - відмовлено.
Стягнуто з Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки на користь ОСОБА_1 судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 908 грн.
Вирішуючи спір по суті та частково задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що з 05 березня 2019 року – з дня набрання чинності судовим рішенням у справі №826/3858/18 виникли підстави для перерахунку пенсій, призначених згідно із Законом №2262-ХІІ, з урахуванням розміру посадового окладу, окладу за військовим (спеціальним) званням та відсоткової надбавки за вислугу років, а також додаткових видів грошового забезпечення, оскільки з цієї дати позивач має право на отримання пенсії, виходячи з розміру складових, розрахованих згідно з постановою №704 у відповідності до вимог статей 43, 63 Закону №2262-ХІІ та статті 9 Закону №2011-ХІІ.
Таким чином, суд дійшов висновку про наявність підстав для зобов`язання відповідача підготувати та надати до ГУПФ Україні в Одеській області нові довідки про розмір грошового забезпечення позивача, станом на 05 березня 2019 року, у відповідності до вимог статей 43 і 63 Закону №2262-ХІІ, статті 9 Закону №2011-XII та з врахуванням положень Постанови №704, із обов`язковим зазначенням відомостей про розміри щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення, тощо) для проведення перерахунку основного розміру пенсії позивача.
При цьому, як указав суд першої інстанції, визначення дати, з якої має бути проведений перерахунок належить до компетенції ГУ ПФУ у Одеській області, який не є стороною у справі, тому в цій частині позову суд першої інстанції відмовив.
Наведений зміст рішення суду першої інстанції свідчить про те, що головні вимоги позивача про те, що з 29.01.2020 р. його посадовий оклад, оклад за військовим (спеціальним) званням визначається шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), що встановлюється Законом «Про державний бюджет України, на відповідний тарифний коефіціент, згідно з додатками 1, 12, 13, 14 Постанови №704, не були розглянуті та їм не надавалася правова оцінка.
По суті суд розглядав вимоги, які не заявлялися позивачем та не були предметом спору.

Справу розглянуто за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).

Короткий зміст вимог апеляційної скарги.

Не погодившись із рішенням суду першої інстанції, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки просить його скасувати в частині задоволених вимог та ухвалити у вказаній частині нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю.
В обґрунтування доводів апеляційної скарги скаржник вказав про те, що судом першої інстанції, в порушення вимог частин 1 та 2 статті 174 КАС України, не було направлено до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки ухвалу про відкриття провадження у справі, а також не було направлено копію позовної заяви з копіями доданих до неї документів, у зв`язку з чим, відповідачу не було відомо про наявність цієї справи у суді першої інстанції, що позбавило його права подати до суду докази та відзив на позовну заяву, яке гарантовано п.2 ч.3 ст.44 та ч.4 ст.47 КАС України.
Скаржник указує на те, що скасування у судовому порядку п.6 Постанови №103, яким були внесені зміни до пункту 4 Постанови №704 не поновлює дію попередньої редакції пункту 4 Постанови №704.
Зокрема, на думку скаржника, попри те, що пункт 6 Постанови №103 втратив чинність 29 січня 2020 року, зміст Постанови №704 залишився в редакції Постанови №103, де в пункті 4 зазначено: «Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня 2018 року на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Скаржник зауважує, що судом першої інстанції не враховано, що за законом право на проведення перерахунку пенсії у позивача виникне виключно у випадку підвищення грошового забезпечення відповідних категорій військовослужбовців або у разі зміни розміру хоча б одного з видів грошового забезпечення та/або введення для зазначених категорій осіб нових щомісячних додаткових видів грошового забезпечення (надбавки, доплати, підвищення) та премії у розмірах, встановлених законодавством.
Таке правове регулювання, на думку відповідача, повністю спростовують доводи позивача щодо обґрунтованості його вимог, як у частині фактичних обставин справи так і призводять до висновку щодо вільного тлумачення норм законодавства під час аргументації позовних вимог.

09 листопада 2021 року ОСОБА_1 подав відзив на апеляційну скаргу, за яким наголошує на тому, що Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки фактично погодився з рішенням суду, оскільки 19 серпня 2021 року виконав його у добровільному порядку та надав довідки про розмір грошового забезпечення.
На думку позивача, той факт, що апелянт виконав рішення суду свідчить про те, що він повністю ознайомився зі змістом вказаного рішення.
Разом з тим, ОСОБА_1 продовжує наполягати на тому, що підвищення прожиткового мінімуму для працездатних осіб у січні відповідного календарного року є самостійною підставою для перерахунку пенсії позивача згідно оновлених даних про розмір грошового забезпечення, який враховується у зв`язку із цими обставинами для перерахунку пенсії.

Відповідно до приписів п.3 ч.1 ст.311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження, у зв`язку з поданням апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).

Фактичні обставини справи.

ОСОБА_1 є пенсіонером Міністерства оборони України, перебуває на обліку в ГУ ПФУ в Одеській області та отримує пенсію за вислугу років, призначену відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
На виконання постанови Кабінету Міністрів України від 21 лютого 2018 року №103 «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» та на підставі довідки про розмір грошового забезпечення, ГУ ПФУ в Одеській області провело перерахунок пенсії позивача та здійснило виплату перерахованої пенсії з 01 січня 2018 року, з урахуванням окладу за посадою, окладу за військовим (спеціальним) званням, відсоткової надбавки за вислугу років.
Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки листом від 15 квітня 2021 року за вих. №943/4817 у відповідь на звернення позивача, повідомив, що згідно пункту 3 Порядку проведення перерахунку пенсій, призначених відповідно до Закону України "Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб", затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 13 лютого 2008 року №45 (далі – Порядок №45), уповноважені органи (тобто обласні військові комісаріати, територіальні центри комплектування та соціальної підтримки) готують для перерахунку пенсії довідки про розмір грошового забезпечення лише на підставі списку, який повинні складати та надавати органи Пенсійного фонду. 
Після 05 березня 2019 року та по теперішній час список осіб, пенсії яких підлягають перерахунку з прізвищем позивача, від ГУ ПФУ в Одеській області до Одеського ОТЦК та СП не надходив. За таких обставин, Одеський обласний територіальний центр комплектування та соціальної підтримки не має правових підстав скласти та направити до ГУПФ України у Одеській області нову довідку про розмір грошового забезпечення, що враховується для перерахунку пенсії позивача.
ОСОБА_1 вважаючи протиправними дії відповідача щодо не оформлення та ненадання до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про його грошове забезпечення з урахуванням додаткових видів грошового забезпечення, звернувся до суду з даним позовом.

Джерела правового регулювання (в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин) та оцінка суду апеляційної інстанції доводів апеляції і висновків суду першої інстанції.

Переглянувши справу за наявними у ній доказами та перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що наявні підстави для задоволення апеляції, з огляду на таке.
Згідно приписів статті 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Спеціальним законом, який регулює правовідносини у сфері пенсійного забезпечення осіб, які перебували на військовій службі є Закон України від 09 квітня 1992 року №2262-ХІІ «Про пенсійне забезпечення осіб, звільнених з військової служби, та деяких інших осіб».
Питання перерахунку раніше призначених пенсій регламентовано статтею 63 Закону №2262-XII, згідно із якою перерахунок раніше призначених пенсій військовослужбовцям, особам, які мають право на пенсію за цим Законом та членам їх сімей у зв`язку із введенням в дію цього Закону провадиться за документами, що є у пенсійній справі, а також додатковими документами, поданими пенсіонерами на час перерахунку.
Якщо пенсіонер згодом подасть додаткові документи, які дають право на подальше підвищення пенсії, то пенсія перераховується за нормами цього Закону. При цьому перерахунок провадиться за минулий час, але не більш як за 12 місяців з дня подання додаткових документів і не раніше, ніж з дня введення в дію цього Закону.
30 серпня 2017 року Кабінет Міністрів України прийняв постанову №704 «Про грошове забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб», яка набрала чинності 01 березня 2018 року.
Зазначеною постановою затверджені, зокрема, тарифна сітка розрядів і коефіцієнтів посадових окладів військовослужбовців з числа осіб рядового, сержантського і старшинського складу, офіцерського складу (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 1; схема тарифних коефіцієнтів за військовим (спеціальним) званням військовослужбовців (крім військовослужбовців строкової військової служби), осіб рядового і начальницького складу згідно з додатком 14.
Пунктом 4 Постанови №704 ( в редакції на 01.03.2018) установлено, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13, 14.
Така редакція постанови №704 діяла до 24 лютого 2018 року, оскільки пунктом 6 постанови Кабінету Міністрів України «Про перерахунок пенсій особам, які звільнені з військової служби, та деяким іншим категоріям осіб» від 21 лютого 2018 року №103 (яка набрала чинності 24 лютого 2018 року) до постанови №704 були внесені зміни, внаслідок яких пункт 4 постанови №704 викладено у новій редакції:
« 4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Отже, на момент набрання чинності постановою №704 (01 березня 2018 року) пункт 4 зазначеної постанови викладений у редакції згідно з пунктом 6 постанови №103, а саме: «4. Установити, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня 2018 року, на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з додатками 1, 12, 13 і 14».
Разом з тим, після прийняття 29 січня 2020 року Шостим апеляційним адміністративним судом рішення у справі №826/6453/18 відновилась існуюча до 24 лютого 2018 року редакція п 4 Постанови №704 про те, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 01 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 01 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.

Проаналізувавши фактичні обставини справи та норми права, що регулюють спірні правовідносини, не можна вважати правильним рішення суду першої інстанції про задоволення позовних вимог ОСОБА_1 , з огляду на таке.

Як було згадано вище, після прийняття 29.01.2020 Шостим апеляційним адміністративним судом рішення у справі №826/6453/18 відновилась існуюча до 24.02.2018 редакція п. 4 Постанови №704 про те, що розміри посадових окладів, окладів за військовими (спеціальними) званнями військовослужбовців, осіб рядового та начальницького складу визначаються шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Аналізуючи дану норму, колегія суддів дійшла висновку, в неї визначено граничну нижню величину, яка береться для розрахунку посадового окладу, що складає розмір прожиткового мінімуму, встановленого на 1 січня відповідного року, але не менше 50% мінімальної заробітної плати станом на 1 січня відповідного року.
Законом України «Про Державний бюджет України на 2020 рік» від 14 листопада 2019 року №294-ІХ (зі змінами та доповненнями), установлено у 2020 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2020 року становить 2  102,00 грн. При цьому, мінімальна заробітна плата з 01 січня 2020 року становила 4  723,00 грн. Отже, при визначенні розміру посадового окладу з урахуванням тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 в якості розрахункової величини застосовується мінімальна заробітна плата, оскільки 50% її розміру (2  361,50 грн.) перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у 2020 році (2  102,00 грн.).
Разом з тим, Законом України «Про Державний бюджет України на 2021 рік» від 15 грудня 2020 року №1082-IX (зі змінами та доповненнями), установлено у 2021 році прожитковий мінімум для працездатних осіб: з 01 січня 2021 року становить 2270 грн. При цьому, мінімальна заробітна плата з 01 січня 2021 року становила 6000 грн. Отже, при визначенні розміру посадового окладу з урахуванням тарифних коефіцієнтів згідно з додатками 1, 12, 13, 14 в якості розрахункової величини застосовується мінімальна заробітна плата, оскільки 50% її розміру (3000 грн.) перевищує розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб встановлений у 2021 році (2270грн.).

Таким чином, в тому випадку, коли у календарному році, в якому застосовується відповідна норма зазначеного підзаконного нормативно-правового акту, 50% мінімальної заробітної плати перевищують прожитковий мінімум, мінімальна заробітна плата стає розрахунковою величиною для обрахунку посадових окладів.
06 грудня 2016 року Верховна Рада України прийняла Закон №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», який набрав чинності з 01 січня 2017 року.

При вирішенні питання щодо можливості застосування мінімальної заробітної плати, як розрахункової величини при обрахунку посадового окладу позивача, суд апеляційної інстанції зазначає, що пунктом 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 року №1774-VIII Про внесення змін до деяких законодавчих актів України , який набрав чинності 01.01.2017 року, установлено, що після набрання чинності цим Законом мінімальна заробітна плата не застосовується як розрахункова величина для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат.
Норми пункту 3 розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016р. №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України» були чинними як на дату прийняття Постанови № 704, так є чинними і станом на 29.01.2020, неконституційними не визнавалися.
У той же час, Постанова №704 є підзаконним нормативно-правовим актом і відрізняється від закону тим, що останній приймається вищим представницьким органом державної влади.
Пунктом 3 частини першої статті 85 Конституції України закріплено, що прийняття законів належить до повноважень Верховної Ради України. Вища юридична сила закону полягає також у тому, що всі підзаконні нормативно-правові акти приймаються на основі законів та за своїм змістом не повинні суперечити їм. Підпорядкованість таких актів законам закріплена у положеннях Конституції України.
Відтак, вказаний пункт Постанови №704 в частині, яка суперечить нормам розділу II Прикінцеві та перехідні положення Закону України від 06.12.2016 №1774-VIII «Про внесення змін до деяких законодавчих актів України», не підлягає застосуванню.
За такого правового регулювання не можна вважати обґрунтованою позицію суду першої інстанції, що у позивача з 01 лютого 2020 року виникло право на визначення розміру посадового окладу, окладу за військовими (спеціальними) званням для обчислення розміру перерахованої пенсії, шляхом множення розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб, встановленого законом на 1 січня календарного року (але не менше 50 відсотків розміру мінімальної заробітної плати, встановленого законом на 1 січня календарного року), на відповідний тарифний коефіцієнт згідно з Додатками 1, 12, 13, 14.
Узагальнюючи викладене, колегія суддів зазначає, що скасування в судовому порядку п.6 Постанови №103 не впливає на порядок та процедуру проведення перерахунку розмірів посадового окладу позивача та не може слугувати підставою для надання до ГУ ПФУ в Одеській області оновленої довідки про розмір грошового забезпечення станом на 01 лютого 2020 року та станом на 01 січня 2021 року.

Колегія суддів наголошує, що викладена вище правова позиція побудована на усталеній практиці Верховного Суду зі спірних правовідносин, що викладена в рішеннях від 11.02.2021 у справах №200/3757/20-а, №200/3774/20-а, №240/11952/19, від 14.04.2021 №240/12309/20, від 27.05.2021 №520/5794/20.

До того ж, варто відзначити, що у постанові у справі №200/9195/19-а від 04 листопада 2020 року Велика Палата Верховного Суду дійшла висновків, що зі змісту Закону №1774-VIII вбачається, що ним вносилися зміни до низки законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів та заробітної плати працівників та інших виплат. Отже, таким приписом законодавець заборонив застосовувати розмір мінімальної заробітної плати як розрахункової величини для визначення посадових окладів.
Водночас пунктом 3 розділу ІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №1774-VIII законодавець передбачив, що до внесення змін до законів України щодо незастосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини вона застосовується у розмірі прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установленого на 01 січня відповідного календарного року.
З прийняттям Закону №1774-VIII в Україні було змінено підхід щодо застосування мінімальної заробітної плати як розрахункової величини не лише при визначенні посадових окладів, а й щодо розрахунку всіх виплат, де раніше застосовувалася як розрахункова величина мінімальна заробітна плата.
Аналіз такого правового регулювання дає підстави зробити висновок про те, що законодавець, по-перше, заборонив застосовувати для визначення розмірів посадових окладів розмір мінімальної заробітної плати; по-друге, чітко передбачив, що для визначення посадових окладів застосовується розмір прожиткового мінімуму для працездатних осіб, установлений на 01 січня відповідного календарного року.

Відповідно до ст. 242 КАС України судове рішення повинно бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених такими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Відповідно до п.2 ч.1 ст.315 КАС України за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право скасувати судове рішення повністю або частково і ухвалити нове судове рішення у відповідній частині або змінити судове рішення.
Приписи пункту частини 1 статті 317 КАС України визначають, що підставами для скасування судового рішення суду першої інстанції повністю або частково та ухвалення нового рішення у відповідній частині є, зокрема,  неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи. Саме неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, що виразилося у недосліджені предмету та підстав позову ОСОБА_1 , призвело до неправильного вирішення справи та відповідно до скасування ухваленого судом першої інстанції рішення.

Стаття 328 КАС України встановлює право учасників справи, а також осіб, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, свободи, інтереси та (або) обов`язки на касаційне оскарження рішення суду першої інстанції після апеляційного перегляду справи, а також постанову суду апеляційної інстанції повністю або частково у випадках, визначених цим Кодексом.
Водночас пункт 2 частини 5 вказаної статті встановлює, що не підлягають касаційному оскарженню, у тому числі судові рішення у справах незначної складності та інших справах, розглянутих за правилами спрощеного позовного провадження (крім справ, які відповідно до цього Кодексу розглядаються за правилами загального позовного провадження), крім випадків якщо:
а) касаційна скарга стосується питання права, яке має фундаментальне значення для формування єдиної правозастосовної практики;
б) особа, яка подає касаційну скаргу, відповідно до цього Кодексу позбавлена можливості спростувати обставини, встановлені оскарженим судовим рішенням, при розгляді іншої справи;
в) справа становить значний суспільний інтерес або має виняткове значення для учасника справи, який подає касаційну скаргу;
г) суд першої інстанції відніс справу до категорії справ незначної складності помилково.
Отже, враховуючи, що судом апеляційної інстанції постановлено рішення у справі розглянутої за правилами спрощеного позовного провадження, відсутні підстави для його оскарження в касаційному порядку.

За результатами апеляційного перегляду розподіл судових витрат, відповідно вимог ст.139 КАС України, не проводиться.

Керуючись ст. ст. 308, 311, 315, 317, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки – задовольнити.
Рішення Одеського окружного адміністративного суду від 24 червня 2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Одеського обласного територіального центру комплектування та соціальної підтримки про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії – скасувати.
Ухвалити у справі нове рішення про відмову ОСОБА_1 в задоволенні позову.

Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та оскарженню в касаційному порядку до Верховного Суду не підлягає, за винятком випадків, перелічених у пункті 2 частини 5 статті 328 КАС України.

Доповідач - суддя                                                             І. О. Турецька

суддя                                                                                 Л. В. Стас

суддя                                                                                 О. А. Шевчук

Повне судове рішення складено 14.12.2021.