П О С Т А Н О В А
                                  І М Е Н Е М          У К Р А Ї Н И

 15 листопада 2021року                                                                                   м. Київ
 
  Справа № 373/73/21
  Провадження: № 33/824/5207/2021
                                       
Суддя судової палати з розгляду цивільних справ Київського апеляційного суду Невідома Т.О., 
розглянувши апеляційну скаргу адвоката Стеченка Ярослава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 
на постанову Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від  25 березня 2021 року, винесену під головуванням судді Лебідь В.В., 
про притягнення до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою:  АДРЕСА_1 ,
 
в с т а н о в и л а :
 
Постановою Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від  25 березня 2021 року  закрито провадження в справі про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_2 за ст. 124 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.
Не погодившись із  таким судовим рішенням, адвокат Стеченко Я.В. в інтересах ОСОБА_1 подав апеляційну скаргу та клопотання про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови.
Клопотання обґрунтовано тим, що  із текстом оскаржуваної постанови потерпілий ознайомився лише 21 жовтня 2021 року. Звернув увагу на те, що судом першої інстанції копія постанови була направлена потерпілому на невірну електронну адресу.
Вирішуючи питання про поновлення строку на апеляційне оскарження, суд виходить з наступного.
Діючим Кодексом України про адміністративні правопорушення чітко встановлено процедуру та строки оскарження постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Статтею 294 КУпАП визначено, що апеляційну скаргу на постанову по справі про адміністративне правопорушення може бути подано протягом десяти днів з дня винесення такої постанови.
Тобто, діючий КУпАП пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не отримання її копії.
Згідно з ч. 2 ст. 294 КУпАП постанова судді у справі про адміністративне правопорушення може бути оскаржена протягом десяти днів з дня винесення постанови особою, яку притягнуто до адміністративної відповідальності, її законним представником, захисником, потерпілим, його представником, а також прокурором у випадках, передбачених частиною п`ятою статті 7 та частиною першою статті 287 цього Кодексу. Апеляційна скарга, подана після закінчення цього строку, повертається апеляційним судом особі, яка її подала, якщо вона не заявляє клопотання про поновлення цього строку, а також якщо у поновленні строку відмовлено.
Строк на апеляційне оскарження може і повинен бути поновлений тільки у випадку, якщо він пропущений з поважних причин. Поважність причин його пропуску має довести скаржник, який заявив таке клопотання.
Апеляційний суд виходить з того, що про поважність причини на поновлення строку апеляційного оскарження може свідчити наявність конкретних обставин, які об`єктивно перешкоджали своєчасному зверненню до суду зі скаргою протягом встановленого законом строку на апеляційне оскарження рішення суду, виникли раптово, носили несподіваний характер і не могли бути контрольовані скаржником.
Питання про поважність причин пропуску процесуального строку оцінюються судом на власний розсуд, в кожному конкретному випадку з урахуванням того, які саме дані наведені у клопотанні про поновлення строку на апеляційне оскарження та чи підтверджуються вони відповідними доказами.
Учасники процесу та їх представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами, зловживання процесуальними правами не допускається, тобто дій, спрямованих на безпідставне затягування чи перешкоджання розгляду справи чи виконання судового рішення.
Як зазначено вище, діючий КУпАП  пов`язує початок перебігу строку на апеляційне оскарження з моментом винесення постанови, а не моментом отримання її копії, а тому судом не приймаються до уваги  посилання скаржника на те, що про оскаржувану постанову потерпілий  дізнався лише 21 жовтня 2021 року, отримавши її копію в суді першої інстанції через представника. 
З урахуванням положень ч. 2 ст. 294 КУпАП, останнім днем строку подачі апеляційної скарги на постанову суду є 05 квітня 2021 року, однак, апеляційна скарга  адвокатом Стеченком Я.В. в інтересах ОСОБА_1 направлена через засоби поштового зв`язку 31 жовтня 2021року.
З матеріалів справи убачається, що ОСОБА_1 був належним чином повідомлений про розгляд справи, який призначався судом першої інстанції на 15.03.2021 року та на 25.03.2021 року, про що свідчать відповідні розписки.
Слід відмітити, що згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень постанова Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від 25 березня 2021 року надіслано судом 29.03.2021 року та оприлюднено 30.03.2021 року.
Тобто, ОСОБА_1 , будучи належним чином повідомленим про розгляд справи, ще з 30 березня 2021 року мав можливість дізнатись про винесення оскаржуваної постанови та оскаржити її у встановлений законом строк. Однак, апеляційна скарга подана його представником лише 02 листопада 2021 року, тобто, більш ніж через півроку після винесення постанови районним судом.
Будь-яких  обставин, які б свідчили про поважність причин пропуску строку на апеляційне оскарження постанови суду першої інстанції, клопотання адвоката Стеченка Я.В. в інтересах ОСОБА_1 не містить.
Згідно зі сталою практикою Європейського суду з прав людини, вирішення питання щодо поновлення строку на оскарження перебуває в межах дискреційних повноважень національних судів, однак, такі повноваження не є необмеженими. Від судів вимагається вказувати підстави. Однією із таких підстав може бути, наприклад, неповідомлення сторін органами влади про прийняті рішення у їхній справі. Проте навіть тоді можливість поновлення не буде необмеженою, оскільки сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження (див., mutatis mutandis, рішення у справі «Олександр Шевченко проти України» (974 256) (Aleksandr Shevchenkov. Ukraine), заява N8371/02, п. 27, рішення від 26 квітня 2007 року, та «Трух проти України» (Trukhv. Ukraine) (ухвала), заява N 50966/99, від 14 жовтня 2003 року).
Оскільки скаржником не наведено причин пропуску строку на апеляційне оскарження, що перебувають у площині поважних, та які були чи об`єктивно є непереборними, тобто, такі, що не залежать від волевиявлення особи, пов`язані дійсно з істотними обставинами, перешкодами, труднощами, що унеможливлювали своєчасне звернення до апеляційної інстанції у строк, визначений законом, суд не вбачає підстав для поновлення адвокату Стеченку Я.В. в інтересах ОСОБА_1 строку на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від  25 березня 2021 року.
У зв`язку з наведеним вище, апеляційна скарга адвоката Стеченка Я.В. в інтересах ОСОБА_1   на постанову Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від  25 березня 2021 року підлягає поверненню особі, яка її подала.
 
На підставі викладеного та керуючись ст. 294 КУпАП, 
 
П О С Т А Н О В И Л А :
 
У задоволенні клопотання адвоката Стеченка Ярослава Вікторовича в інтересах ОСОБА_1 про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Переяслав-Хмельницького районного суду Київської області від  25 березня 2021 року про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 за ч. 1 ст. 130 КУпАП відмовити.
Апеляційну скаргу з доданими до неї додатками повернути особі, яка її подала.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя                                                                                            Т.О. Невідома