Справа № 463/10216/20                                 Головуючий у 1 інстанції: Нор Н.В. 
Провадження № 33/811/1722/20                 Доповідач: Белена А. В. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 лютого 2021 року Львівський апеляційний суд у складі: 
судді – Белени А.В., 
особи, щодо якого складено протокол
про адміністративну відповідальність – ОСОБА_1 , 
представника – адвоката Петлевича С.С.,
розглядаючи у відкритому судовому засіданні у залі суду в м. Львові справу про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП, за апеляційною скаргою ОСОБА_2 на постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 щодо ОСОБА_1 , 
встановив :
Постановою судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, працюючого БМ «Успіх», проживаючого: АДРЕСА_1 , -
визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу у розмірі 20 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 340,00 грн. в дохід держави.
Стягнуто з ОСОБА_1 судовий збір у розмірі 420, 40 грн. судового збору. 
ОСОБА_1 визнаний винуватим у тому, що  керуючи автотранспортним засобом Опель, д.н.з. НОМЕР_1 , 20.10.2020р. о 12 год. 30 хв. на а/д Львів-Шегині 10 км+500 м, не вибрав безпечної швидкості руху, не дотримався безпечної дистанції, внаслідок чого здійснив зіткнення з автомобілем Опель, д.н.з. НОМЕР_2 , чим спричинив технічні пошкодження обом автомобілям та порушив п.п. 12.1, 13.1 ПДР України.
На постанову судді потерпілий  ОСОБА_2  подав апеляційну скаргу в якій просить постанову судді скасувати та постановити нову, якою ОСОБА_1  визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді позбавлення права керування транспортними засобами. Вважає, що дана постанова постановлена з порушенням норм матеріального і процесуального права. 
Апелянт покликається, що судом першої інстанції не було належним чином враховано те, що ОСОБА_1 вже притягувався за аналогічне правопорушення до адміністративної відповідальності при цьому залишивши місце ДТП, не виправився та не усвідомивши належно свого попереднього проступку знову вчинив ДТП, яка могла призвести до людських жертв та каліцтва. У зв`язку з цим вважає, що суд першої інстанції повинен був застосувати до нього суворішу міру покарання, а саме позбавлення права керування транспортними засобами, як мінімум на пів року, оскільки такий, відчуваючи безкарність, може стати особою, яка позбавить когось життя або спричинить непоправні наслідки для здоров`я людини. 
Апелянт зазначає, що суддя порушив принцип невідворотності покарання, який передбачає неминучість настання належної адміністративної відповідальності. Безкарність ОСОБА_1 заохочує його на вчинення нових проступків і подає негативний приклад іншим нестійким особам. 
Заслухавши в судовому засіданні пояснення ОСОБА_1 та його представника про залишення без задоволення апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, суд дійшов до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.
Статтею 124 КУпАП передбачає відповідальність за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Відповідно до вимог ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, є обґрунтованим і відповідає фактичним обставинам справи.
Апеляційний суд не бере до уваги доводи апеляційної скарги про неправомірність призначеного ОСОБА_1 стягнення, оскільки висновки суду першої інстанції підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів, яким суддя відповідно до вимог ст.ст. 251, 252 КУпАП дав належну оцінку.
Так, висновок судді про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, підтверджується доказами у справі, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення від 20.10.2020 серії ДПР18 №034063; 
- письмовими поясненнями правопорушника ОСОБА_1 ;
-письмовими поясненнями потерпілого ОСОБА_2 ;
- схемою місця ДТП, в якій зазначені технічні пошкодження автомобілів, які об`єктивно відображають обставини справи. 
Порушень норм матеріального чи процесуального права при розгляді справи судом першої інстанції допущено не було. Відповідно до ст.ст. 245, 280 КУпАП суддя повно й всебічно з`ясував усі обставини, які мають значення для правильного вирішення справи.
Суд апеляційної інстанції не бере до уваги доводи апеляційної скарги про незаконність постанови судді, оскільки висновок судді підтверджується сукупністю зібраних і перевірених у судовому засіданні доказів.
Апеляційна скарга не містить правових підстав для скасування судового рішення. .
Докази у справі є належними та допустимими для підтвердження провини особи у вчиненні адміністративного правопорушення. 
Обставини, які б виключали провадження в справі, відповідно до ст. 247 КУпАП, відсутні.
Враховуючи наведене апеляційний суд вважає апеляційну скаргу ОСОБА_2 необгрунтованою.
З огляду на викладене апеляційний суд дійшов до висновку про необґрунтованість апеляційної скарги і вважає, що підстав для скасування чи зміни постанови судді немає.
Керуючись ст. 294 КУпАП, апеляційний суд,
постановив :
Апеляційну скаргу ОСОБА_2 - залишити без задоволення. 
Постанову судді Личаківського районного суду м. Львова від 12.11.2020 щодо  ОСОБА_1 , за ст. 124 КУпАП - залишити без змін. 
Постанова є остаточною, оскарженню не підлягає. 
Суддя 
Львівського апеляційного суду А.В. Белена