П`ЯТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

___________________________________________________________________________________

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М  У К Р А Ї Н И

13 жовтня 2021 р.	м.Одеса	Справа № 487/852/21	

Головуючий в 1 інстанції: Мороз А.О.
Місце та час укладення судового рішення «--:--», м. Миколаїв
                                                                                      Повний текст судового рішення складений 03.06.2021р.
          
П`ятий апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів:
головуючого судді   Крусяна А.В.,
суддів Градовського Ю.М.,   Яковлєва О.В.,
за участю секретаря судового засідання Смирнової М.В.,
позивача ОСОБА_1 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Автогаражний кооператив «Парма» про визнання протиправними  дій; визнання протиправними та скасування постанов, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до суду з позовом до Заводського відділу державної виконавчої служби у місті Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), третя особа Автогаражний кооператив «Парма» про визнання протиправними дій заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А.В. щодо винесення постанови про накладення штрафу ВП № 64138667 від 26.01.2021р.;  визнання протиправними  та скасування постанов від 26.01.2021р. ВП №64138667 про накладення на нього штрафу у розмірі 1700грн., за невиконання без поважних причин судового рішення; від 23.02.2021р. ВП №64138667 про накладення на нього штрафу у розмірі 3400грн., за повторне невиконання без поважних причин судового рішення (об`єднані адміністративні справи №487/852/21 та №400/1430/21.
Рішенням Миколаївського окружного адміністративного суду від 03.06.2021р. у задоволенні позову відмовлено з підстав протиправного невиконання позивачем судового рішення.
Не погоджуючись з ухваленим у справі судовим рішенням, посилаючись на неповне з`ясування судом першої інстанції обставин справи та порушення норм матеріального, процесуального права, позивач подав апеляційну скаргу в якій просить рішення суду скасувати та ухвалити нове про задоволення позовних вимог.
Апелянт посилається на неможливість виконати судове рішення, оскільки у нього відсутній предмет стягнення.
Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши матеріали справи та перевіривши доводи апеляційної скарги, законність та обґрунтованість рішення суду в межах доводів та вимог апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що вона не підлягає задоволенню.
Судом встановлено, що рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019р. (набрало законної сили 27.02.2020р.) у справі №487/5705/16-ц витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10; зобов`язано ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу «Парма» металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма»  за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10. 
15.01.2021р. Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №487/5705/16-ц. /т.2 а.с.67/
Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса) Волкомор А.В. від 15.01.2021р. ВП №64138667 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №487/5705/16-ц, виданого 15.01.2021р. Заводським районним судом м. Миколаєва. У зазначеній постанові вказано про необхідність боржнику виконати рішення суду протягом 10 робочих днів. /т.1 а.с.8/
25.01.2021р. ОСОБА_1 подав до Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) заяву про повернення виконавчого документа у вищезазначеному виконавчому провадженні з підстав відсутності у боржника металевого гаражу. /т.1 а.с.9-10/
Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у  м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А.В. від 26.01.2021р. ВП №64138667 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 1700грн. за невиконання без поважних причин судового рішення. /т.1 а.с.12 /
Листом Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 27.01.2021р. №6190/107-36/11 направлено вищезазначену постанову позивачу. /т.1 а.с.13/
Постановою заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у  м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А.В. від 23.02.2021р. ВП №64138667 накладено на ОСОБА_1 штраф у розмірі 3400грн. за повторне невиконання без поважних причин судового рішення. /т.1 а.с.16-17/
Не погоджуючись з діями державного виконавця та постановами про накладення штрафів за невиконання без поважних причин судового рішення, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла до наступних висновків.
Згідно з ч.2  ст.19 Конституції України  органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах та у спосіб визначений  Конституцією  та законами України.
Відповідно до ст.1 Закону України «Про виконавче провадження» від 02.06.2016р. №1404-VIII (надалі  - Закон України №1404-VIII) виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження і примусове виконання судових рішень та рішень інших органів (посадових осіб) (далі - рішення) - сукупність дій визначених у цьому Законі органів і осіб, що спрямовані на примусове виконання рішень і проводяться на підставах, у межах повноважень та у спосіб, що визначені  Конституцією України, цим Законом, іншими законами та нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього  Закону, а також рішеннями, які відповідно до цього  Закону  підлягають примусовому виконанню.
Статтею 3 Закону України №1404-VIII визначено перелік документів, що підлягають примусовому виконанню, до яких належать і виконавчі листи, що видаються судами.
Відповідно до ч.1  ст.18 Закону України №1404-VIII, виконавець зобов`язаний вживати передбачених цим Законом заходів щодо примусового виконання рішень, неупереджено, ефективно, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.
Так, згідно ч.2  ст.14 КАС України судові рішення, що набрали законної сили, є обов`язковими до виконання всіма органами державної влади, органами місцевого самоврядування, їх посадовими та службовими особами, фізичними і юридичними особами та їх об`єднаннями на всій території України.
Частиною 3 вищезазначеної статті встановлено, що невиконання судового рішення тягне за собою відповідальність, встановлену законом.
Згідно ч.6 ст.26 Закону України «Про виконавче провадження» за рішенням немайнового характеру виконавець у постанові про відкриття виконавчого провадження зазначає про необхідність виконання боржником рішення протягом 10 робочих днів (крім рішень, що підлягають негайному виконанню, рішень про встановлення побачення з дитиною).
Відповідно до ч.1  ст.63 Закону України «Про виконавче провадження» за рішеннями, за якими боржник зобов`язаний особисто вчинити певні дії або утриматися від їх вчинення, виконавець наступного робочого дня після закінчення строку, визначеного ч.6  ст.26 цього Закону, перевіряє виконання рішення боржником. Якщо рішення підлягає негайному виконанню, виконавець перевіряє виконання рішення не пізніш як на третій робочий день після відкриття виконавчого провадження.
При цьому, частиною 2 вищезазначеної статті встановлено, що у разі невиконання без поважних причин боржником рішення виконавець виносить постанову про накладення на боржника штрафу, в якій також зазначаються вимога виконати рішення протягом 10 робочих днів (за рішенням, що підлягає негайному виконанню, - протягом трьох робочих днів) та попередження про кримінальну відповідальність.
Постанови про накладення штрафу за невиконання судового рішення можуть бути винесені лише за умови, що судове рішення не виконано без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість виконати таке судове рішення, проте не зробив цього.
Статтею 75 Закону України №1404-VІІІ  передбачена відповідальність за невиконання рішення, що зобов`язує боржника вчинити певні дії.
Відповідно до цієї норми, у разі невиконання без поважних причин у встановлений виконавцем строк рішення, що зобов`язує боржника виконати певні дії, та рішення про поновлення на роботі виконавець виносить постанову про накладення штрафу на боржника - фізичну особу у розмірі 100 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на посадових осіб - 200 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, на боржника - юридичну особу - 300 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян та встановлює новий строк виконання.
У разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин виконавець у тому самому порядку накладає на нього штраф у подвійному розмірі та звертається до органів досудового розслідування з повідомленням про вчинення кримінального правопорушення.
Таким чином, невиконання боржником рішення суду, за яким він зобов`язаний вчинити певні дії у строки, визначені законодавством, без наявності для цього поважних причин, тягне за собою відповідальність у вигляді накладення штрафу в розмірі 1700грн. (для фізичних осіб), а у разі повторного невиконання рішення боржником без поважних причин у вигляді штрафу у подвійному розмірі  3400грн.
За аналізом наведених норм, накладення штрафу за невиконання та повторне невиконання судового рішення можливо лише у випадку, якщо таке невиконання відповідно до положень ч.2 ст.75  та ч.1 та 2 ст.89 Закону України №1404-VІІІ мало місце без поважних причин, коли боржник мав реальну можливість, у тому числі і фінансову, виконати судове рішення, проте не зробив цього.
Так, рішенням Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019р. (набрало законної сили 27.02.2020р.) у справі №487/5705/16-ц витребувано з чужого незаконного володіння ОСОБА_1 металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма» за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10; зобов`язано ОСОБА_1 повернути автогаражному кооперативу «Парма» металевий гаражний бокс № НОМЕР_1 розташований на території автогаражного кооперативу «Парма»  за адресою: м. Миколаїв, вул. Індустріальна, 10. 
15.01.2021р. Заводським районним судом м. Миколаєва видано виконавчий лист №487/5705/16-ц. /т.2 а.с.67/
Згідно ч.4 ст.78 КАС України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Посилання апелянта на неможливість встановлення гаражу, який йому необхідно повернути автогаражному кооперативу «Парма», як на підставу невиконання судового рішення, колегія суддів вважає безпідставним, оскільки таке зобов`язання позивача визначено  судовим рішенням, що набрало законної сили, а тому підлягає обов`язковому виконанню.
Згідно ч.1 ст.72 КАС України доказами в адміністративному судочинстві є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до ч.1 ст.73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування.
Частиною 1 ст.76 КАС України передбачено, що достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування.
Згідно ч.1 ст.77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст.78 цього Кодексу.
Так, позивачем на доведення позовних вимог не надано до суду жодного та достатнього доказу наявності поважних причин не виконання рішення Заводського районного суду м. Миколаєва від 31.10.2019р. у справі №487/5705/16-ц.
Також слід врахувати, що в рамках справи №487/5705/16-ц позивач подавав заяву про визнання виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню, в задоволенні якої ухвалою Заводського районного суду м. Миколаєва від 09.03.2021р. відмовлено.
Враховуючи викладене, колегія суддів приходить до висновку про правомірність дій заступника начальника Заводського відділу державної виконавчої служби у м. Миколаєві Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) Волкомор А.В. при винесенні постанов про накладення штрафу, та як наслідок правомірність та обґрунтованість постанов від 26.01.2021р. ВП №64138667 про накладення штрафу у розмірі 1700грн., за невиконання без поважних причин судового рішення; від 23.02.2021р. ВП №64138667 про накладення штрафу у розмірі 3400грн., за повторне невиконання без поважних причин судового рішення.
Таким чином, відповідач діяв на підставі та в межах своїх повноважень, а тому позовні вимоги не підлягають задоволенню.
З огляду на викладене, суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з дотриманням норм матеріального і процесуального права, а тому в порядку ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає його без змін.
Керуючись ст.ст. 272, 287, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, -
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Миколаївського окружного адміністративного суду від 03 червня 2021 року залишити без змін.
          Постанова суду апеляційної інстанції   набирає законної сили з дати її прийняття та може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня проголошення судового рішення.

Головуючий суддя 	 	Крусян А.В.	
Судді	    	Градовський Ю.М.    Яковлєв О.В.