ТЕРНОПІЛЬСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Справа № 608/2632/20	Головуючий у 1-й інстанції Яковець Н.В. 	
Провадження № 22-ц/817/924/21 	Суддя - доповідач - Храпак Н.М.	
Категорія - 305010400 	  	

П О С Т А Н О В А
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

16 листопада 2021 року         м. Тернопіль
Тернопільський апеляційний суд в складі: 
головуючого - Храпак Н.М. 
суддів -  Дикун С. І., Парандюк Т. С., 
за участю секретаря - Сович Н.А. 
та сторін: представників позивача ОСОБА_1 - ОСОБА_2 , адвоката Теслі П.О., представника відповідача ОСОБА_3 — адвоката Каліннікова М.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу №608/2632/20 за апеляційною скаргою представника ОСОБА_3 — адвоката Каліннікова Максима Олександровича на рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року, ухваленого суддею Яковець Н.В., повний текст якого складений 20 червня 2021 року, у цивільній справі за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Калина 2008” про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири, -
В С Т А Н О В И В:
у жовтні 2020 року  ОСОБА_1 звернулася в суд із позовом до  ОСОБА_3 , за участю третьої особи без самостійних вимог на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Калина 2008” про стягнення з ОСОБА_3 , власника житлової квартири АДРЕСА_1 , в користь ОСОБА_1 — 27 491 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_2 , що належить їй на праві приватної власності, а також понесених судових витрат по справі в сумі 9 340,80 гривень, які складаються із 840 гривень 80 копійок — сплаченого судового збору, 2 500 гривень — витрат на сплату послуг спеціаліста пов`язаних із складанням висновку про вартість заподіяної шкоди, 6 000 гривень — витрат на оплату послуг адвоката за надану правничу допомогу.
В обґрунтування позовних вимог  ОСОБА_1 зазначила, що вона є власником квартири АДРЕСА_3 , відповідно до свідоцтва про право власності від 14 листопада 2013 року. У лютому 2020 року виявлено факт затоплення її квартири відповідачкою, яка є власником квартири АДРЕСА_1 , і розміщена поверхом вище над нею. Були затоплені: стіна зі сторони загального коридору площею 3 м.кв., внутрішні стіни замокли, пошкоджена штукатурка та набіл площею 8 кв.м., паркет на підлозі пошкоджений внаслідок здуття від затоплення площею 6 кв.м., меблі покриті цвіллю, у кімнаті пошкоджена електропроводка. Внаслідок зазначеного затоплення позивачу заподіяна шкода на суму 27491 грн.. 
Рішенням Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року позов — задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , жительки АДРЕСА_4 , на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , жительки АДРЕСА_4 , ІПН — НОМЕР_1 — 27 491 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто одну) гривню матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири АДРЕСА_2 та 9 340 (дев`ять тисяч триста сорок) гривень судових витрат.
В апеляційній скарзі представник ОСОБА_3  — адвокат Калінніков Максим Олександрович просить скасувати рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року у справі №608/2632/20 і ухвалити нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю, а також стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які складаються з судового збору та оплати послуг адвоката, посилаючись на те, що воно є незаконним та необґрунтованим.
В обґрунтування апеляційної скарги представник ОСОБА_3 — адвокат Калінніков М.О. зазначив, що суд безпідставно прийшов до висновку про наявність протиправних дій/бездіяльності з боку відповідачки. Позивачка не надала жодного доказу, який би підтверджував причину затоплення її квартири, оскільки від встановлення даної обставини залежить встановлення протиправних дій/бездіяльності відповідачки. Суд першої інстанції не мав жодних доказів для того щоб приходити до висновку про те, що ніби-то остання, як власник квартири, не забезпечила дотримання правил користування побутовими приладами в належній їй квартирі, що стало причиною затоплення квартири позивачки. Суд встановив дану обставину виключно на припущенні, яка не підтверджена жодним доказом. Акт, що міститься в матеріалах справи не відповідає формі акту встановленого законодавством України. Згідно Акту №3 про обстеження житлового/нежитлового приміщення від 28 лютого 2020 року складеного не компетентними особами, а саме: сусідами та депутатами селищної ради, не встановлено причин залиття. Натомість в акті зазначено: “зі слів потерпілої сторони, винуватцем є власник квартири АДРЕСА_5 , поверхом вище ОСОБА_3 ”. Безпосередньо комісія дану обставину не досліджувала, дату та причину залиття не встановлювала. Допитані в судовому засіданні свідки ОСОБА_4 , ОСОБА_5 пояснили, що дійсно комісія не встановлювала дату та причину затоплення, а лише зафіксувала пошкодження квартири позивачки внаслідок затоплення. Крім цього, даний акт складений більше ніж через 6 місяців після ймовірного затоплення (07 серпня 2019 року). Причина затоплення свідку ОСОБА_5 невідома. Свідок ОСОБА_4 в суді пояснила, що на її думку, такою причиною є те, що “вирвало штуцер з труби”. Дане твердження є єдиною озвученою версією причини затоплення. Представники позивачки — ОСОБА_2 та ОСОБА_6 теж не було відомо причин затоплення. Більше того, представники не могли вказати навіть дату затоплення і в позовній заяві теж не зазначено. Отже, акт встановленої форми є єдиним належним та допустимим доказом у справі про відшкодування матеріальної шкоди завданої внаслідок затоплення квартири, який підтверджує причину затоплення. Вказує, що від встановлення причини затоплення (затоплення внаслідок незадовільного технічного обслуговування системи центрального водопостачання обслуговуючою організацією або внаслідок несанкціонованого втручання мешканців квартири у роботу системи) буде залежати хто саме буде нести відповідальність за завдану шкоду, управитель чи власник квартири. В даному будинку створено ОСББ “Калина 2008”, яке покликане утримувати в належному технічному стані житловий будинок та його інженерні, сантехнічні мережі. ОСОБА_3 в своїй квартирі не проживала тривалий час, оскільки перебуває за кордоном, а вхідні крани на воду усі були закриті,шланг до бачка справний, ніхто в квартирі не проживав з 26 липня 2019 року, тому, у відповідачки відсутня протиправна поведінка. Також те, що Висновок спеціаліста №38/А від 02 грудня 2020 року, яким визначено вартість заподіяної шкоди на суму 27 491 гривню є недопустимим доказом, адже, ФОП ОСОБА_7 не є судовим експертом та відомості про нього відсутні в реєстрі атестованих судових експертів МЮУ. Він не був попереджений про кримінальну відповідальність за надання завідомого неправдивого висновку. Встановлений спеціалістом розмір шкоди є значно завищеним, оскільки розрахунок проводився для проведення капітального ремонту, а не для встановлення реальної вартості пошкодження квартири внаслідок затоплення. Крім того, у даному висновку для розрахунку за основу брались набагато більші площі ніж ті, які вказані у Акті №3 від 28 лютого 2020 року.
Від представника ОСОБА_1 — адвоката Теслі Петра Олексійовича надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому просить залишити судове рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року у справі №608/2632/20 — без змін, а апеляційну скаргу — без задоволення, а також, стягнути з позивача на користь відповідача судові витрати, які складаються з оплати послуг адвоката наданих на стадії апеляційного розгляду справи у розмірі 6 000 гривень, посилаючись на те, що судом першої інстанції ухвалено законне та обґрунтоване рішення, на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, підтверджене дослідженими у судовому засіданні належними доказами у справі без порушення норм матеріального та із дотриманням норм процесуального права. Не відповідає дійсності і твердження представника відповідача про те, що акт складено не компетентними особами, а саме: сусідами та депутатами селищної ради, оскільки одним із членів комісії є ОСОБА_8 , який відповідно до показів свідка ОСОБА_4 є майстром-будівельником, а ОСОБА_9 - на той час був депутатом селищної ради. Не відповідає дійсності і твердження представника відповідача, що суд визначив розмір та стягнув матеріальну шкоду на підставі недопустимого і суперечливого за своїм змістом доказу — висновку спеціаліста №38/А від 02 грудня 2020 року (ФОП ОСОБА_7 )., хоча свого доказу з цього приводу відповідач суду не представила Крім того, вказує, що ним понесено витрати на оплату послуг адвоката пов`язаних із підготовкою відзиву на апеляційну скаргу та участі в судових засіданнях у розмірі 6 000 гривень.
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача Об`єднання співвласників багатоквартирного будинку “Калина 2008” своїм правом на відзив не скористалося.
У судовому засіданні представник ОСОБА_3  — адвокат Калінніков М.О. апеляційну скаргу підтримав, зіславшись на доводи, викладені в ній.
Представники ОСОБА_1 - адвокат Тесля П.О., Заболотна О.С. апеляційної скарги не визнали, вважаючи рішення суду законним та обґрунтованим.
Третя особа без самостійних вимог на стороні позивача ОСББ “Калина 2008” в судове засідання не з`явилася, хоча належним чином була повідомлена про час, дату і місце проведення судового засідання, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення №4600116751510.
У відповідності до вимог ч.2 ст.372 ЦПК України - неявка у судове засідання будь-якого учасника процесу за умови, що його належним чином повідомлено про дату, час і місце цього засідання, не перешкоджає розгляду справи по суті, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути справу у відсутності учасників процесу.
Заслухавши пояснення сторін, ознайомившись з матеріалами справи, доводами апеляційної скарги в її межах, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з таких мотивів.
Відповідно до статті 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Згідно з ч.1 ст.367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Як вказано в частині третій статті 3 ЦПК України провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Частина друга статті 129 Конституції України визначає основні засади судочинства, однією з яких згідно з пунктом 3 цієї частини є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і в доведенні перед судом їх переконливості.
Судом встановлено, що позивачці ОСОБА_1 на праві приватної власності належить квартира загальною площею 28,4 кв.м., яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_6 , що підтверджується свідоцтвом про право власності від 14 листопада 2013 року серія НОМЕР_2 зареєстрованого Реєстраційною службою Чортківського управління юстиції за №212009461255, а також Витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно №12789824 від 14 листопада 2013 року (а.с. 8-9).
Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно та Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру Іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об`єктів нерухомого майна щодо об`єкта нерухомого майна №236502100 від 11 грудня 2020 року, власником квартири АДРЕСА_1 , є ОСОБА_3 (а.с. 14).
Відповідно до акту №3 від 28 лютого 2020 року про обстеження житлового приміщення квартири АДРЕСА_2 , виявлено: стіна зі сторони загального коридору замокла площею 3 м.кв., внутрішні стіни замокли та пошкоджена штукатурка та набіл площею 8 кв.м., паркет на підлозі пошкоджений внаслідок вздуття від затоплення площею 6 кв.м., меблі покриті цвіллю, у кімнату пошкоджені електропроводка. Зазначений акт підписаний членами комісії та свідками ОСОБА_4 , яка є бухгалтером і представником ОСББ “Калина 2008”, представником ОСОБА_2 , сусідами ОСОБА_10 , ОСОБА_11 (а.с. 13).
Згідно висновку спеціаліста №38/А ОСОБА_7 від 02 грудня 2020 року при проведені обстеження квартири АДРЕСА_2 , встановлено пошкодження в результаті затоплення, та зазначено вартість відновлюваних внутрішніх робіт квартири АДРЕСА_2 , згідно кошторисного розрахунку становить 27 491 (двадцять сім тисяч чотириста дев`яносто одна) гривня (а.с. 15-41).
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив із того, що в судовому засіданні встановлено та підтверджено доказами і показами свідків, що позивачці ОСОБА_1 як власнику квартири АДРЕСА_2 , відповідачем завдано матеріальної шкоди, внаслідок затоплення, вартість відновлювальних внутрішніх робіт згідно кошторисного розрахунку становить 27 491 гривень. Представником відповідача ніякими доказами не підтверджено інформації що затоплення сталося не з вини відповідачів, іншого висновку експерта, суду не представлено. Таким чином, в судовому засіданні стороною позивачки доведено наявність встановлених законом підстав для стягнення матеріальної шкоди, а саме: розмір такої шкоди, неправомірність дій відповідачки та причинний зв`язок між неправомірними діями відповідачки та заподіяною шкодою, а представником відповідача не спростовано таких підстав.
Колегія суддів, з даним висновком суду першої інстанції повністю погоджується, оскільки вірно застосовано норми матеріального права, висновки суду відповідають встановленим обставинам справи виходячи з такого.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
Згідно зі статтею 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Пунктами 8, 9 частини другої статті 19 ЦК України передбачено, що способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.
Згідно з частинами четвертою, п`ятою статті 319 ЦК України власність зобов`язує. Власник не може використовувати право власності на шкоду правам, свободам та гідності громадян.
За змістом положень частини третьої статті 386 ЦК України власник, права якого порушені, має право на відшкодування завданої йому майнової і моральної шкоди.
У частинах першій, другій статті 22 ЦК України визначено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками, зокрема, є втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).
Таким чином, під збитками необхідно розуміти фактичні втрати, яких особа зазнала у зв`язку зі знищенням або пошкодженням речі, витрати, вже зроблені потерпілим, або які мають бути ним зроблені, та упущену вигоду. При цьому такі витрати мають бути безпосередньо, а не опосередковано пов`язані з відновленням свого порушеного права, тобто з наведеного випливає, що без здійснення таких витрат неможливим було б відновлення свого порушеного права особою.
Стягнення збитків є одним із видів цивільно-правової відповідальності, для застосування якої потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, збитків, причинного зв`язку між протиправною поведінкою боржника та збитками і вини. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.
Нормами статей 156, 151, 177 ЖК Української РСР встановлено, що громадяни (власники, наймачі, члени їх сімей) зобов`язані забезпечувати схоронність жилих приміщень, бережно ставитися до санітарно-технічного та іншого обладнання, до об`єктів благоустрою, додержувати правил утримання жилого будинку і придомової території, правил пожежної безпеки, додержувати чистоти і порядку в під`їздах, кабінах ліфтів, на сходових клітках і в інших місцях загального користування.
Згідно з пунктом 7 Правил користування приміщеннями житлових будинків, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 08 жовтня 1992 року №572 із змінами, внесеними постановою Кабінету Міністрів України від 24 січня 2006 року №45 власники квартир, а також наймачі, орендарі зобов`язані використовувати приміщення житлових будинків згідно їх призначення, зобов`язані дбати про стан санітарно-технічних приладів, утримувати їх у належному стані, не допускати виконання робіт та інших дій, що викликають псування приміщень, приладів та обладнання будинків, порушують умови проживання громадян.
Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.
Таким чином, цивільне законодавство в деліктних зобов`язаннях передбачає презумпцію вини завдавача шкоди. Якщо у процесі розгляду справи зазначена презумпція не спростована, то вона є юридичною підставою для висновку про наявність вини заподіювача шкоди.
З огляду на наведене та з урахуванням визначених цивільним процесуальним законом принципів змагальності і диспозитивності цивільного процесу, положень ЦК України щодо відшкодування шкоди, саме на відповідача покладено обов`язок доведення відсутності вини у завданні шкоди.
За правилами статті 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов`язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.
Для розгляду цивільного спору з питань відшкодування збитків, завданих внаслідок залиття має значення встановлення його причини, в тому числі місця аварії - місця пошкодження, виходу з ладу систем тепло- та/або гарячого, холодного водопостачання/водовідведення, що впливає на розмежування відповідальності виробника, виконавця та споживача житлово-комунальної послуги, правовідносини між якими, що виникають у процесі її створення, надання та споживання, регулюються Законом України “Про житлово-комунальні послуги” від 09 листопада 2017 року №2189-VIII (далі — Закон №2189-VIII).
Статтею 8 Закону №2189-VIII передбачено обов`язок виконавця готувати та укладати із споживачем договори про надання комунальних послуг з визначенням відповідальності за дотримання умов їх виконання згідно з типовим договором.
Договори про надання житлово-комунальних послуг укладаються відповідно до типових або примірних договорів, затверджених Кабінетом Міністрів України або іншими уповноваженими законом державними органами відповідно до закону. Такі договори можуть затверджуватися окремо для різних моделей організації договірних відносин (індивідуальний договір та колективний договір про надання комунальних послуг) та для різних категорій споживачів (індивідуальний споживач, колективний споживач).
Крім того, у Законі №2189-VIII наведено визначення термінів, які у ньому вживаються.
Зокрема, виконавець комунальної послуги - суб`єкт господарювання, що надає комунальну послугу споживачу відповідно до умов договору.
Внутрішньобудинкові системи багатоквартирного будинку - механічне, електричне, газове, сантехнічне та інше обладнання в будинку, яке обслуговує більше одного житлового та/або нежитлового приміщення, у тому числі комунікації до обладнання споживача, системи автономного теплопостачання, бойлерні та елеваторні вузли, обладнання протипожежної безпеки, вентиляційні канали та канали для димовидалення, обладнання ліфтів, центральних розподільних щитів електропостачання від зовнішньої поверхні стіни будівлі до точки приєднання житлового (нежитлового) приміщення.
Управитель багатоквартирного будинку (далі - управитель) - фізична особа - підприємець або юридична особа - суб`єкт підприємницької діяльності, яка за договором із співвласниками забезпечує належне утримання та ремонт спільного майна багатоквартирного будинку і прибудинкової території та належні умови проживання і задоволення господарсько-побутових потреб.
Згідно пункту 3 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року внутрішньобудинкова система холодного водопостачання - система від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або у разі її відсутності трійника (врізки) включно, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку), нежитловому приміщенні в житловому будинку (гуртожитку). Внутрішньобудинкова система водовідведення (відведення холодної та/або гарячої води) - система від місця скидання стоків у перший колодязь на випуску з будинку (колодязь не належить до внутрішньобудинкової системи) до трійника включно на відгалуженні від стояка, що розташований у квартирі споживача (житловому приміщенні в гуртожитку), нежитловому приміщенні в житловому будинку (гуртожитку).
Пунктом 13 Порядку формування тарифів на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №869 від 01 червня 2011 року передбачено, що витрати з технічного обслуговування внутрішньобудинкових систем гарячого і холодного водопостачання, водовідведення, централізованого опалення і зливової каналізації та з ліквідації аварій у внутрішньоквартирних мережах визначаються за кожною інженерною системою окремо.
Згідно пункту 8 Порядку формування тарифів на послуги з централізованого постачання холодної води, водовідведення (з використанням внутрішньобудинкових систем), водовідведення витрати на технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньобудинкових систем холодного водопостачання, водовідведення включаються до складу тарифу на послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкової території.
З урахуванням викладеного обов`язок утримання в належному технічному стані, здійснення технічного обслуговування та ремонту внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання (від зовнішньої стіни будинку (крім транзитних трубопроводів) до першої запірної арматури на відгалуженні від стояка або у разі її відсутності трійника (врізки) включно, що розташований у квартирі споживача) та відшкодування шкоди, завданої внаслідок її несправності (пошкодження) покладено саме на управителя.
При цьому, запірна арматура не належить до внутрішньобудинкової системи холодного водопостачання, закон не визначає зобов`язання управителя виконувати роботи з профілактичного огляду запірної арматури, яка знаходиться в квартирі споживача.
Наведені висновки, узгоджуються з висновками, викладеними у постановах Верховного Суду від 24 жовтня 2019 року у справі №760/17509/16-ц (провадження №61-9521св18), від 28 жовтня 2020 року у справі №676/5527/16-ц (провадження №61-37519св18), від 26 березня 2018 року у справі №750/7694/17 (провадження №61-2791св18), від 04 листопада 2019 року у справі №761/19865/15-ц (провадження №61-27127св18), від 11 грудня 2019 року у справі №522/23237/15-ц (провадження №61-21030св18), від 14 листопада 2019 року у справі №552/1712/17 (провадження №61-26811св18), від 03 квітня 2019 року у справі №640/8651/15-ц (провадження №61-19527св18), від 26 червня 2019 року у справі №641/9921/15-ц (провадження №61-29983св18), від 10 травня 2018 року у справі №683/3628/16-ц (провадження №61-979в18), від 07 серпня 2020 року у справі №759/8904/16 (провадження №61-40113св18), від 07 лютого 2018 року у справі №639/101/17 (провадження №61-46487св18), від 25 вересня 2019 року у справі №639/3568/16-ц (провадження №61-26888св18), від 12 червня 2019 року у справі №569/744/16-ц (провадження №61-26971св18), від 03 жовтня 2018 року у справі №344/3303/16-ц (провадження №61-19927св18), від 24 жовтня 2019 року у справі №212/6746/15-ц (провадження №61-30926св18), від 13 серпня 2020 року у справі №643/14853/16 (провадження №61-2305св20), від 28 травня 2020 року у справі №640/419/17 (провадження №61-32844св18).
Відповідно до статті 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: 1) письмовими, речовими і електронними доказами; 2) висновками експертів; 3) показаннями свідків.
Положеннями статті 89 ЦПК України передбачено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Представниками сторін в судовому засіданні визнавалося, що 07 серпня 2019 року сталося затоплення квартири АДРЕСА_2 з квартири АДРЕСА_1 . Даний факт також підтвердили представники сторін у суді апеляційної інстанції.
Причиною затоплення квартири стало те, що вирвався штуцер в трубі, який знаходився біля лічильника води в туалеті відповідача. Даний факт підтвердила у судовому засідання свідок ОСОБА_4 , яка перша прибула на місце аварії і побачила причину, внаслідок якої відбулося затоплення і не заперечив цього представник відповідача, проте вважаючи, що за це відповідальність повинно нести ОСББ, яке займається обслуговуванням внутрішньобудинкових труб, однак відповідних доказів з цього приводу не подав.
Як ствердили у судовому засіданні представник позивача ОСОБА_2  та свідок  ОСОБА_11 , що на місце аварії відразу ж прибув син відповідача і визнав, що затоплення сталося з їх вини, пообіцявши відшкодувати заподіяні збитки, однак цього не зробили. 
Не заслуговують на увагу доводи заявника, що акт № 3 про обстеження житлового приміщення, що міститься в матеріалах справи не відповідає формі акту встановленого законодавством України, оскільки даний акт в розумінні статті 95 ЦПК України є письмовим доказом.
Також колегія суддів не приймає до уваги доводи заявника, що висновок спеціаліста № 38/А від 02 грудня 2020 року, яким визначено вартість заподіяної шкоди на суму 27 491 гривню є недопустимим доказом, адже, ФОП ОСОБА_7 не є судовим експертом та відомості про нього відсутні в реєстрі атестованих судових експертів МЮУ з огляду на те, що відповідно до статті 95 ЦПК України письмовими доказами є документи, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору, а відповідачем клопотань про призначення у справі будівельно-технічної експертизи чи товарознавчої експертизи не заявлялося, як і не було надано з цих питань висновку експерта, складеного, відповідно до статті 106 ЦПК України, на їх замовлення.
При цьому, відомості про те, що суд обмежував представника відповідача у доведенні своєї позиції та наданні доказів, матеріали справи не містять. 
Отже, колегія суддів вважає, що представником відповідача не доведено, що шкода завдана позивачу не з вини його довірителя.
Таким чином, колегія суддів прийшла до висновку, що апеляційну скаргу представника ОСОБА_3 — адвоката Каліннікова Максима Олександровича слід залишити без задоволення, а рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року — залишити без змін, оскільки висновки місцевого суду відповідають обставинам справи, узгоджуються з нормами процесуального права, які судом застосовані правильно, а доводи апеляційної скарги не спростовують правильності висновків суду першої інстанції.

Керуючись ст. ст. 35, 259, 374, 375, 381, 382, 383, 384, 389, 390 ЦПК України, апеляційний суд, -
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_3  — адвоката Каліннікова Максима Олександровича — залишити без задоволення.
Рішення Чортківського районного суду Тернопільської області від 10 червня 2021 року — залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення.

Повний текст судового рішення виготовлений 19 листопада 2021 року.

Головуючий 
Судді