ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 вересня 2021 року 
м. Київ

Справа №  910/2077/20 

Верховний Суд у складі колегії суддів Касаційного господарського суду:
Кондратова І.Д. - головуючий, судді - Бакуліна С.В., Кібенко О.Р., 

за участю секретаря судового засідання Коровай Л.В., 
представника позивача - Алишевої Г.М.; 
представника відповідача - Сімчука І.А., 

розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль"
на постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 (головуючий - Іоннікова І.А., судді - Разіна Т.І., Шаптала Є.Ю.)
у справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль" (далі - ТОВ "Констебль")
до Акціонерного товариства "Українська залізниця" в особі регіональної філії "Південно-Західна залізниця" Акціонерного товариства "Українська залізниця" (далі - АТ "Українська залізниця")
про стягнення 2 074 052,16 грн.
ІСТОРІЯ СПРАВИ
Обставини справи, встановлені судами
1.          03.12.2019 АТ "Українська залізниця" (за договором - замовник) та ТОВ "Констебль" (за договором - виконавець) уклали Договір про надання послуг №03/НО- 191398/НЮ від 03.12.2019 року (далі - договір).
2.          Відповідно до п.1.1. договору виконавець приймає на себе зобов`язання щодо надання послуг з охорони території та приміщень (надалі - об`єктів) регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (надалі - послуги) у м. Києві та Київській області спеціальними організаціями відповідно до Інструкції про порядок організації, забезпечення та здійснення охорони на об`єктах регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (надалі - Інструкція) (Додаток №3 до договору) та Дислокації розміщення постів охорони на об`єктах регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця", яка є невід`ємною частиною Договору (Додаток №2 до договору), при цьому замовник своєчасно сплачує вартість послуг виконавця відповідно до умов цього договору.
3.          Згідно з п.1.2. договору обсяг та вартість послуг визначені у калькуляції вартості послуг території та об`єктів регіональної філії "Південно-Західна залізниця" АТ "Укрзалізниця" (Додаток №1 до договору).
4.          Відповідно до п.3.1. договору вартість послуг визначається згідно Додатку №1 до договору; сума договору складає 2 968 560,00 грн, ПДВ - 593 712,00 грн, разом з ПДВ - 3 562 272,00 грн. 
5.          Зі змісту пунктів 4.1., 4.2. договору вбачається, що розрахунки за надання послуг проводяться замовником щомісячно протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, але не раніше реєстрації податкової накладної.
6.          Оплата за надання послуг по даному договору проводиться замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
7.          ТОВ "Констебль" у листі від 06.12.2019 №29 звернулося до АТ "Укрзалізниця" щодо надання позивачу узгодженої дислокації розміщення постів охорони на об`єктах для встановлення фізичної охорони та систем відеоспостереження на кожний пост охорони. Вказаним листом повідомило, що враховуючи відповідальність перед замовником, яка обумовлюється обов`язком застосування відповідних норм і правил, що регулюють діяльність у сфері встановлення технічних засобів відеоспостереження на об`єктах для встановлення вказаних вище систем необхідно провести спільне технічне обстеження об`єктів (постів охорони) відповідно узгодженої дислокації та скласти технічне завдання.
8.          АТ "Укрзалізниця" у листі від 11.12.2019 №113-Б- 544 вимагало здійснити належне виконання за договором при здійсненні заходів охорони на об`єкті та розпочати роботи, що свідчить про погодження відповідачем надання позивачем послуг охорони за договором.
9.          ТОВ "Констебль" у листах від 23.12.2019 №35 та від 11.01.2020 №37 повідомило АТ "Укрзалізниця", що ТОВ "Констебль" зверталося до відповідача щодо надання узгодженої Дислокації розміщення постів охорони на об`єктах для встановлення відеонагляду; також позивач повідомляв про необхідність проведення спільного технічного обстеження об`єктів (постів охорони) відповідно до узгодженої дисклокації та складення технічного завдання, проведеними фахівцями технічної служби позивача самостійно обстежень постів охорони виявлено ряд технічних питань, а саме необхідність проведення робіт прокладки кабелів в місцях проходження залізничних колій, ліній електропередачі в місцях проходження інженерних кабелів, засоби пожежного нагляду; оскільки відповіді на адресу ТОВ "Констебль2 не надходило, то позивач повідомив про неможливість виконання договору в частині обладнання постів охорони системами відеонагляду.
Короткий зміст позовних вимог 
10.          ТОВ "Констебль" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до АТ "Українська залізниця" про стягнення 2 074 052,16 грн заборгованості.
11.          В обґрунтування позовних вимог позивач посилався на неналежне виконання відповідачем своїх зобов`язань за договором про надання послуг від 03.12.2019 №03/НО- 191398/НЮ щодо оплати наданих позивачем послуг з охорони території та приміщень за період з 03.12.2019 по 31.12.2019.
Короткий зміст рішень судів першої та апеляційної інстанцій
12.          Господарський суд міста Києва у рішенні від 01.09.2020, керуючись статтями 11, 626, 629, 526, 612, 901, 903, 907 Цивільного кодексу України (далі - ЦК), позов задовольнив повністю, стягнув з АТ "Українська залізниця" на користь ТОВ  "Констебль" 2074052,16 грн боргу за договором щодо надання послуг з охорони території та приміщень, а також 31 110,78 грн витрат по сплаті судового збору.
13.          Суд першої інстанції виходив з того, що:
-          позивач в суму заборгованості не включав вартість обладнання відеоспостереження; у вартість наданих послуг включено вартість послуг з фізичної охорони, що становить 2 074052,16 грн.
-          факт надання послуг підтверджується  щоденними актами огляду за грудень 2019 року, а також відомостями наряду по охороні об`єкту за період грудня 2019 року;
-          порушення позивачем умов договору щодо дотримання наявності у працівників позивача, що здійснювали охорону об`єктів позивача, беджів, посвідчень та спецзасобів, а також відсутність систем відеонагляду не спростовує факт надання послуг охорони об`єктів;
-          матеріали справи не містять доказів розірвання договору сторонами або в судовому порядку; 
-          позивач звертався до відповідача щодо надання узгодженої дислокації розміщення постів охорони на об`єктах для встановлення фізичної охорони та систем відеоспостереження на кожний пост охорони, проведення спільного технічного обстеження об`єктів (постів охорони) відповідно до узгодженої дисклокації та складення технічного завдання; 
-          вартість обладнання відеоспостереження не включалась у суму заборгованості, що є предметом спору;
-          відсутність письмової рознарядки (дозволу відповідача на надання послуг з охорони) не є підставою для відмови у позові, оскільки додаток №1 до Договору визначає вартість охорони, кількість постів охорони (19), а в листі від 11.12.2019 №113-Б- 544 відповідач вимагав здійснити належне виконання за договором при здійсненні заходів охорони на об`єкті та розпочати роботи, що свідчить про погодження ним надання послуг охорони.
14.          Північний апеляційний господарський суд постановою від 18.02.2021 скасував рішення суду першої інстанції та прийняв нове рішення про відмову в задоволенні позову.
15.          Суд апеляційної інстанції виходив з передчасності пред`явлення позову у справі, оскільки у пункті 4.1 договору сторони погодили, що виконані виконавцем послуги оплачуються замовником щомісячно протягом 30-ти банківських днів з моменту підписання акту приймання-передачі наданих послуг, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, але не раніше реєстрації податкової накладної, а суд встановив, що позивач зареєстрував податкову накладну лише 24.07.2020, тобто після звернення до суду з цим позовом (13.02.2020).
Короткий зміст наведених у касаційній скарзі вимог
16.          ТОВ "Констебль" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить постанову суду апеляційної інстанції скасувати та залишити рішення суду першої інстанції в силі.
17.          Скаржник зазначає, що підставою касаційного оскарження судового рішення є п.1 ч.2 ст.287 Господарського процесуального кодексу (далі - ГПК), оскільки суд апеляційної інстанції в оскаржуваному судовому рішенні застосував норми права без урахування висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 16.02.2018 у справі №910/20629/16, від 10.10.2018 у справі №922/4330/17, від 26.06.2019 у справі №912/3089/18, від 08.05.2018 у справі №911/2341/17, від 03.12.2019 у справі №908/2558/17, а також висновків, викладених у постановах від 02.05.2018 у справі № 908/3565/16 та від 05.06.2019 у справі №908/1568/18. 
18.          Також скаржник посилається на існування різної практики суду апеляційної інстанції щодо вирішення аналогічних спорів, оскільки у справі № 910/2076/20 суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про задоволення позовних вимог.
19.          Скаржник (позивач) стверджує, що суд апеляційної інстанції:
-          мав застосувати до спірних правовідносин норми статей 901, 903 ЦК, Закону "Про охоронну діяльність";
-          не дослідив всебічно обставини справи та умови договору; 
-          не врахував, що п.187.1 Податкового кодексу України пов`язує виникнення зобов`язання з реєстрації податкової накладної з однією з подій, що відбулися раніше або зарахування грошей або оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг. У цій ситуації це мав бути виключно акт надання послуг, який підписаний сторонами договору, проте відповідач не  підписав цей акт;
-          не врахував, що зобов`язання позивача з реєстрації податкової накладної не може бути виконано до підписання акту відповідачем, а відповідно до ч.4 ст.614 ЦК прострочення боржника не настає, якщо зобов`язання не може бути виконане внаслідок прострочення кредитора; 
-          не врахував, що реєстрація податкової накладної не є подією, яка має неминуче настати, тому в розумінні статей 251, 252, 530 ЦК строк оплати, поставлений в залежність від реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, не є строком (терміном) виконання зобов`язань; нездійснення реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних протягом передбаченого законодавством строку не є порушенням правил здійснення господарської діяльності; 
-          неправильно застосував норми статті 193 Господарського кодексу України (далі - ГК) та статей 526, 628 ЦК та помилково врахував приписи п.4.2 договору як однієї зі складових частин господарського зобов`язання.
20.          АТ "Українська залізниця" у відзиві на касаційну скаргу заперечує проти її задоволення, посилаючись на те, що висновки щодо застосування норми права, які викладені у постановах Верховного Суду та на які посилається скаржник у касаційній скарзі, стосуються правовідносин, які не є подібними.
Надходження касаційної скарги на розгляд Верховного Суду
21.          Верховний Суд ухвалою від 20.07.2021 відкрив касаційне провадження, розгляд касаційної скарги призначив на 15.09.2021, розгляд касаційної скарги відкладено до 22.09.2021.
ПОЗИЦІЯ ВЕРХОВНОГО СУДУ
22.          Як встановили суди попередніх інстанцій, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору про надання послуг, зокрема спірні правовідносини стосуються невиконання відповідачем свого обов`язку щодо оплати послуг.
23.          Такі правовідносини є приватноправовими та, відповідно, регулюються господарським та цивільним законодавством. Зобов`язання з надання послуг врегульовані гл. 63 ЦК.
24.          Згідно з ч.1 ст.901 ЦК за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
25.          Згідно ч.1 ст.903 ЦК якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
26.          Так, зі змісту пунктів 4.1., 4.2. договору вбачається, що розрахунки за надання послуг проводяться замовником щомісячно протягом 30 (тридцяти) банківських днів з моменту підписання акту приймання - передачі наданих послуг шляхом перерахування грошових коштів на рахунок виконавця, але не раніше реєстрації податкової накладної. Оплата за надання послуг по даному договору проводиться замовником при наявності податкової накладної, оформленої та зареєстрованої відповідно до вимог чинного законодавства України в Єдиному державному реєстрі податкових накладних.
27.          Згідно зі ст. 526 ЦК зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
28.          Згідно зі ст. 538 ЦК виконання свого обов`язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов`язку, є зустрічним виконанням зобов`язання.
29.          Відповідно до ч.4 ст.538 ЦК якщо зустрічне виконання обов`язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов`язку, друга сторона повинна виконати свій обов`язок.
30.          Так, як встановили суди попередніх інстанцій, сторони погодили такі свої зустрічні зобов`язання: виконавець надає послуги з охорони території та приміщень: замовник сплачує своєчасно вартість послуг виконавця відповідно до умов цього договору.
31.          Всі погоджені обов`язки сторін договору передбачені в розд. 6 "Права та обов`язки сторін" договору.
32.          Відповідач не заперечив факт надання послуг позивачем, а також розмір вартості таких послуг; так, відповідач (зокрема, у відзиві як у заяві по суті спору, у якій викладаються заперечення проти позовної вимоги) заперечив якість надання таких послуг, обставини щодо встановлення системи відеонагляду, підписання рознарядок, однак не факт надання послуг з охорони.
33.          Зокрема, суди попередніх інстанцій встановили факт надання позивачем послуг з охорони на підставі щоденних актів огляду у грудні 2019 року.
34.          Якщо замовник в порушення вимог статей 853, 882 ЦК безпідставно ухиляється від прийняття робіт, не заявляючи про виявлені недоліки чи інші порушення, які унеможливили їх прийняття, то нездійснення ним оплати таких робіт є відповідно порушенням умов договору і вимог статей 525, 526 ЦК, ст. 193 Господарського кодексу України. Аналогічна правова позиція викладена у постановах Верховного Суду від 24.10.2018 у справі № 910/2184/18, від 16.09.2019 у справі № 921/254/18, від 15.10.2019 у справі № 921/262/18, від 14.07.2021 у справі №911/1981/20.
35.          При цьому відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови замовника від підписання акта. Аналогічний висновок викладений у постанові Верховного Суду України від 02.02.2012 у справі №3- 42гс12 та в постановах Верховного Суду від 27.03.2018 у справі №927/414/17, від 04.06.2018 у справі №908/3519/16, від 05.06.2018 у справі №910/16804/17, від 26.06.2018 у справі №902/1370/15, від 19.09.2018 у справі №905/1090/17, від 06.08.2018 у справі №911/662/17, від 19.06.2019 у справі №910/11191/18, від 18.07.2019 у справі №910/6491/18, від 21.08.2019 у справі №917/1489/18. 
36.          Разом з тим, всупереч вимогам статей 13, 86 ГПК суд апеляційної інстанції не дослідив обставин та фактів надання послуг з охорони позивачем як обставини, на яку покликався позивач, перейшовши до з`ясування умов оплати послуг.
37.          Так, суттю відносин з надання послуг є майновий інтерес виконавця отримати оплату за надані послуги, а замовника - отримати послуги, які необхідні йому, тобто це та цінність (потреба), заради якої сторони вступили в такі договірні відносини один з одним; тобто це досягнення цілей задля яких такий договір укладався.
38.          Суд апеляційної інстанції визнав умову та факт реєстрації податкової накладної виконавцем послуг як обов`язкову передумову для здійснення оплати послуг та з цих підстав дійшов висновку про відмову в позові з огляду на його передчасність.
39.          Разом з тим, обов`язок зі складення та реєстрації податкової накладної виконавцем послуг не передбачено як обов`язок виконавця у вказаному розділі договору, що регулює перелік обов`язків виконавця.
40.          Акти цивільного законодавства також не передбачають обов`язку виконавця з надання послуг такої обов`язкової умови для отримання оплати за надані послуги як реєстрація податкової накладної.
41.          Навпаки, з укладеного договору та актів цивільного законодавства підставою для оплати послуг є факт їх надання (встановлений у передбаченому порядку). Щодо засвідчення отримання таких послуг замовником, то позивач надсилав відповідну претензію та акт виконаних робіт для підписання відповідачем, однак такий підписаний не був.
42.          Крім того, Верховний Суд звертає увагу, що відповідач не наголошував у відзиві проти позову на такій підставі невиконання його обов`язку з неоплати послуг як відсутність факту реєстрації податкової накладної позивачем та відповідно не заявляв це в основі своїх заперечень по суті спору.
43.          Верховний Суд бере до уваги постанову Великої Палати Верховного Суду від 05.06.2019 у справі №908/1568/18, на яку послався скаржник у касаційній скарзі як на підставу касаційного оскарження в розумінні п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК.
44.          Так, Велика Палата Верховного Суду у вказаній справі встановила, що спір виник щодо невиконання відповідачем обов`язку складення податкових накладних за наслідками здійснення з позивачем господарських операцій у період з листопада 2017 року по червень 2018 року за договором про постачання електричної енергії і реєстрації їх у Єдиному реєстрі податкових накладних.
45.          Також Велика Палата Верховного Суду звернула увагу, що обов`язок продавця зареєструвати податкову накладну є обов`язком платника податку у публічно-правових відносинах, а не обов`язком перед покупцем, хоча невиконання цього обов`язку може завдати покупцю збитків. Тому позовна вимога покупця про зобов`язання продавця здійснити таку реєстрацію не є способом захисту у господарських правовідносинах, і не підлягає розгляду в суді жодної юрисдикції. Натомість належним способом захисту для позивача може бути звернення до контрагента з позовом про відшкодування збитків, завданих внаслідок порушення контрагентом за договором обов`язку щодо складення та реєстрації податкових накладних (див. постанову Об`єднаної палати Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 03 серпня 2018 року у справі № 917/877/17).
З огляду на зазначене підстава касаційного оскарження, передбачена п. 1 ч. 2 ст. 287 ГПК, на яку посилався скаржник, знайшла підтвердження. 
46.          Щодо справи №910/2076/20, на яку покликається скаржник як на таку, в якій суд апеляційної інстанції ухвалив рішення про задоволення позову в аналогічних правовідносинах, то необхідно зазначити, що сторонами є ті ж сторони, що у цій справі, та такі ж спірні правовідносини щодо неоплати послуг охорони замовником, і той же спірний період - грудень 2019 року.
47.          У вказаній справі №910/2076/20 Північний апеляційний господарський суд у постанові від 07.12.2020 дійшов висновку про задоволення позову  ТОВ "Констебль" до АТ "Львівська залізниця" та стягнув борг за договором про надання послуг з охорони на підставі норми ст. 903 ГПК та з урахуванням застосування стандарту доказування вірогідності доказів
48.          Верховний Суд в ухвалі від 26.05.2021 у справі №910/2076/20 у подібних правовідносинах до справи, що розглядається, зазначив, що 
"суд апеляційної інстанції, аналізуючи умови укладеного між сторонами договору, на підставі оцінки поданих сторонами доказів встановив обставини фактичного прийняття відповідачем як замовником наданих позивачем за договором послуг з фізичної охорони об`єктів. При цьому судом не було встановлено будь-яких обставин того, що замовник (відповідач) відповідно до умов договору звертався до позивача з вимогою зменшити суму наданих послуг у зв`язку з виявленими недоліками і відповідачем таких доказів не надано, як і не спростовано фактичних обставин надання ТОВ "Констебль" послуг з фізичної охорони об`єктів. Разом із тим судом було відхилено посилання відповідача як на неналежне виконання позивачем своїх зобов`язань за договором на відсутність у працівників позивача форменого одягу, визначеного умовами договору кольору, бейджа та інші недоліки, оскільки ці обставини не можуть бути таким істотним порушенням умов договору, які б звільняли відповідача як замовника від оплати наданих позивачем послуг з фізичної охорони об`єктів. Отже, суд апеляційної інстанції у цій справі, у тому числі, керуючись стандартом вірогідності доказів (ст. 79 ГПК), з урахуванням правових позицій Верховного Суду з відповідного питання, дійшов висновку про наявність правових підстав для задоволення позову". 
49.          Закриття провадження у цій справі, на якому наполягає АТ «Укрзалізниця», за наявністю протилежних по суті висновків на рівні судів апеляційної інстанції не сприятиме забезпеченню єдності судової практики, що є одним із основних завдань Верховного Суду.
50.          Також Верховний Суд звертає увагу, що пп. б п. 2 ч. 1 ст. 282 ГПК передбачає необхідність викладення в постанові суду апеляційної інстанції загальних доводів особи, яка подала таку апеляційну скаргу. Однак суд апеляційної інстанції не зазначив та, як наслідок, не дослідив усіх доводів, на які посилався скаржник. 
51.          
52.          Натомість у справі, що розглядається, суд апеляційної інстанції ухвалив рішення по суті про відмову у задоволенні позову, опираючись винятково на факт відсутності реєстрації податкової накладної, у зв`язку з чим фактично надав переважаюче значення одному доказу та не дослідив інші наявні в матеріалах справи докази. 
53.          Так, суд апеляційної інстанції не дослідив факту направлення відповідачу актів направлених послуг на погодження та підписання, доказів направлення рахунків на направлення послуг та інших умов здійснення оплати за договором. 
54.          Суд апеляційної інстанції, зазначивши в описовій частині узагальнені доводи скаржника, що викладались в апеляційній скарзі, зокрема про те, що в матеріалах справи відсутні докази, які підтверджують факт направлення відповідачу актів надання послуг, не розглянув такий довід та не надав йому відповідної оцінки. 
55.          Зазначене дає підстави вважати, що суд апеляційної інстанції фактично ухилився від розгляду справи, у зв`язку з чим недотримався завдань апеляційного перегляду справи. .
Висновки за результатами розгляду касаційної скарги
56.          Відповідно до ч.1 ст. 300 ГПК, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, суд касаційної інстанції в межах доводів та вимог касаційної скарги, які стали підставою для відкриття касаційного провадження, та на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє правильність застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.
57.          Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 308 ГПК суд касаційної інстанції за результатами розгляду касаційної скарги має право скасувати судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій повністю або частково і передати справу повністю або частково на новий розгляд. 
58.          Відповідно до п. 1 ч. 3 ст. 310 ГПК підставою для скасування судового рішення та направлення справи на новий розгляд є також порушення норм процесуального права, на які посилається скаржник у касаційній скарзі, що унеможливило встановлення фактичних обставин, які мають значення для правильного вирішення справи, якщо суд не дослідив зібрані у справі докази, за умови висновку про обґрунтованість заявлених у касаційній скарзі підстав касаційного оскарження, передбачених пунктами 1, 2, 3 ч. 2 ст. 287 цього Кодексу. 
59.          Справа направляється на новий розгляд до суду апеляційної інстанції, якщо порушення норм процесуального права допущені тільки цим судом. У всіх інших випадках справа направляється до суду першої інстанції (ч. 4 ст. 310 ГПК).
60.          Верховний Суд дійшов висновку про наявність підстав для скасування постанови суду апеляційної інстанції та направлення справи на новий розгляд.
Судові витрати
61.          Оскільки суд касаційної інстанції не змінює та не ухвалює нового рішення, розподіл судових витрат не здійснюється (ч. 14 ст. 129 ГПК).
Керуючись статтями 308, 310, 314, 315, 316, 317 Господарського процесуального кодексу України, Верховний Суд
ПОСТАНОВИВ:          
1.          Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Констебль" задовольнити частково.
2.          Постанову Північного апеляційного господарського суду від 18.02.2021 у справі 910/2077/20 скасувати.
3.          Справу направити на новий розгляд до Північного апеляційного  господарського суду. 
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття, є остаточною і оскарженню не підлягає.

Головуючий  суддя                                                                        І. Кондратова 

Судді                                                                                            С. Бакуліна 

                                                                                            О. Кібенко

Відповідно до ч. 3 ст. 314 ГПК постанову оформлено суддею Кібенко О. Р.