Справа № 428/4794/21 
Провадження № 22-ц/810/708/21 

ЛУГАНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

                                         ПОСТАНОВА
Іменем України

04 жовтня 2021 року                                                                      м. Сєвєродонецьк

Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів судової палати з розгляду цивільних справ:
головуючого - Коновалової В.А.,
суддів: Карташова О.Ю., Луганської В.А.,
учасники справи:
заявник - ОСОБА_1 ,
заінтересована особа - Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Луганського апеляційного суду в порядку спрощеного провадження справу
за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області
на рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 липня 2021 року, ухвалене судом у складі судді Шубочкіної Т.В. в м. Сєвєродонецьк Луганської області,
за заявою ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення, заінтересована особа – Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області
в с т а н о в и в:
Короткий зміст позовних вимог
У травні 2021 року ОСОБА_1 звернулась до суду із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в обґрунтування якої зазначила, що заявниця народилася у 1961 році в м. Єреван, держава Вірменія, де їй при народженні було надано ім`я мовою оригіналу російською « ОСОБА_2 », що в перекладі на українську мову « ОСОБА_2 » згідно паспорту.
14 квітня 1987 року заявниця зареєструвала шлюб з ОСОБА_3 в Шенгавітському відділенні реєстрації шлюбу м. Єревана (у книзі реєстрації про шлюб запис № 380), в зв`язку з чим її прізвище було змінено на « ОСОБА_4 ».
В квітні 2021 року ОСОБА_1 звернулася до Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області із заявою про призначення пенсії за віком. Однак при перевірці документів були виявлені розбіжності в написанні по батькові, а саме, в належній заявниці трудовій книжці « ОСОБА_5 », а за паспортом « ОСОБА_6 », на підставі чого 14 травня 2021 року Управління Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області відмовило заявниці в призначенні пенсії за віком.
При заведенні трудової книжки 02 жовтня 1978 року роботодавцем помилково було зазначено по батькові заявниці, а саме замість правильного по батькові російською мовою « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_5 ».
Заявниця просила суд встановити, що ОСОБА_1 , належить трудова книжка, заповнена російською мовою від 02 жовтня 1978 року на ім`я « ОСОБА_2 ».

Короткий зміст рішення суду першої інстанції
Рішенням Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 липня 2021 року заява ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення задоволена. Встановлено факт того, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , належить трудова книжка серії НОМЕР_1 , яка заповнена російською мовою від 02.10.1978 року на ім`я « ОСОБА_2 ».
Суд першої інстанції дійшов висновку, що оскільки розбіжність по батькові заявника у паспорті громадянина України та у трудовій книжці виникла у зв`язку з помилкою в імені по батькові заявника зазначеному у вищевказаній трудовій книжці, а саме замість належного « ОСОБА_6 », помилково зазначено « ОСОБА_5 », тому, суд вважав обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог, доведеними, підтвердженими належними та допустимими доказами, а заяву ОСОБА_1 про встановлення факту, що має юридичне значення такою, що підлягає задоволенню.

Короткий зміст вимог апеляційної скарги
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області просить рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 липня 2021 року скасувати та ухвалити нове рішення, яким відмовити ОСОБА_1 у задоволенні вимог про встановлення факту, що має юридичне значення, посилаючись на неповне з`ясування обставин справи, що мають значення для справи, порушення судом норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права.

АРГУМЕНТИ УЧАСНИКІВ СПРАВИ
(1) Доводи особи, яка подала апеляційну скаргу
В апеляційній скарзі Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області зазначило, що ОСОБА_1 обрала неналежний спосіб захисту свого права, оскільки встановлення такого факту, що має юридичне значення для заявника, не може бути встановлено судом. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії за віком підлягає вирішенню відповідним органом ПФУ, а рішення вказаного органу щодо призначення або не призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку до адміністративного суду.

(2) Позиція інших учасників справи
Ухвалою Луганського апеляційного суду від 17 серпня 2021 року ОСОБА_1 роз`яснювалось право подання до апеляційного суду відзиву на апеляційну скаргу, проте відзиву на апеляційну скаргу та пояснень не надходило.
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження та апеляційну скаргу ОСОБА_1 отримала 06 вересня 2021 року, про що свідчить рекомендоване повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 50).
Копію ухвали про відкриття апеляційного провадження Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області отримало 19 серпня 2021 року, про що свідчить відмітка на супровідному листі (а.с. 48).
Заявниця в судовому засіданні апеляційну скаргу не визнала. 
Представник відповідача в судове засідання не з`явився про дату, час і місце розгляду справи повідомлений належним чином і в установленому законом порядку, та у відповідності до ч. 2 ст. 372 ЦПК України їх неявка не перешкоджає розгляду справи.

ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення заявниці, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність й обґрунтованість заочного рішення суду першої інстанції в межах доводів апеляційної скарги, обговоривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного суду приходить до наступного.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 статті 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції досліджує докази, що стосуються фактів, на які учасники справи посилаються в апеляційній скарзі та (або) відзиві на неї.
Згідно ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.
Задовольняючи заяву ОСОБА_1 суд першої інстанції виходив з того, оскільки розбіжність по батькові заявника у паспорті громадянина України та у трудовій книжці виникла у зв`язку з помилкою в імені по батькові заявника зазначеному у вищевказаній трудовій книжці, а саме замість належного « ОСОБА_6 », помилково зазначено « ОСОБА_5 », тому суд вважав обставини, викладені заявником в обґрунтування своїх вимог, доведеними, підтвердженими належними та допустимими доказами.
Проаналізувавши встановлені судом першої інстанції обставини у справі апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Частина третя статті 3 ЦПК України передбачає, що провадження в цивільних справах здійснюється відповідно до законів, чинних на час вчинення окремих процесуальних дій, розгляду і вирішення справи.
Окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав (ч. 1 ст. 293 ЦПК України).
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
За правовими позиціями Верховного Суду України щодо судової практики розгляду справ про встановлення фактів, що мають юридичне значення, коли громадяни не можуть використати правовстановлюючі документи, оскільки зазначені в них прізвище, ім`я, по батькові, місце чи час народження не відповідають записам у правовстановлюючому документі, якщо хоч і не посвідчують особу, але є необхідними для підтвердження певного права, а установи, які видали ці документи, не можуть виправити допущені в них помилки, відповідно до п. 6 ч. 1ст. 315 ЦПК України, громадяни мають право звернутися до суду із заявою про встановлення факту належності правовстановлюючого документу.
Пунктом 12 постанови Пленуму Верховного Суду України «Про судову практику в справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення» № 5 від 31 березня 1995 року судам роз`яснено, що при розгляді справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, зазначені в документі, не збігаються з ім`ям, по батькові, прізвищем, місцем і часом народження цієї особи, вказаними у свідоцтві про народження або в паспорті, у тому числі, факту належності правовстановлюючого документа, в якому допущені помилки у прізвищі, імені, по батькові або замість імені чи по батькові зазначені ініціали суд повинен запропонувати заявникові подати докази про те, що правовстановлюючий документ належить йому і що організація, яка видала документ, не має можливості внести до нього відповідні виправлення. 
Згідно з копією паспорта громадянина України серії НОМЕР_2 , виданого Сєвєродонецьким МВ УМВС України в Луганській області 24 червня 2008 року, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , народилася м. Єреван Вірменія. На російській мові прізвище ім`я по батькові записано як « ОСОБА_1 ».
ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 , яка народилась в м. Єреван Арм ССР ІНФОРМАЦІЯ_4 , отримала атестат про середню освіту, в якому зазначено, що вона в 1978 році закінчила повний курс середньої школи № 65 м. Єреван.
З копії трудової книжки НОМЕР_1 на ім`я ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 вбачається, що така оформлена 02 жовтня 1978 року та перший запис у ній зроблений Швейним об`єднанням «Нар-Тараз» (а.с.12-14).
В трудовій книжці НОМЕР_1 під номером 5 міститься запис «31 серпня 1983 року звільнена з роботи в зв`язку уходом на навчання», наказ № 350 від 01 вересня 1983 року.
28 липня 1983 року Єреванським заводом «Єлектрон» ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 видана виписка із трудової книжки для пред`явлення в ВУЗ.
05 липня 1990 року ОСОБА_2 виданий диплом НОМЕР_3 , в том, що вона в 1983 році поступила в Єреванський орд. Трудового Красного Знамені політехнічний інститут і в 1990 році закінчила повний курс названого інституту, присвоєно кваліфікацію інженера системотехніка.
Зазначені вище обставини свідчать про те, що заявниця 31 серпня 1983 року була звільнена з роботи в зв`язку з навчанням та в 1983 році поступила в Єреванський орд. Трудового Красного Знамені політехнічний інститут.
Судом встановлено, що 14 квітня 1987 року між ОСОБА_7 та ОСОБА_8 укладено шлюб, який зареєстровано у Шенгавітському відділенні шлюбу м. Єревана, актовий запис № 380, що підтверджується копією дубліката свідоцтва про укладення шлюбу (а.с. 10).
Звертаючись до суду із заявою про встановлення факту належності трудової книжки, ОСОБА_1 зазначає, що на першій сторінці (титульному аркуші) у трудовій книжці допущена орфографічна помилка у правописі по батькові, а саме замість « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_5 ». Встановити іншим шляхом належність трудової книжки вона не має можливості у зв`язку з наявністю до теперішнього часу воєнно-політичного конфлікту у Вірменії. Установлення цього факту заявниці необхідне для призначення пенсії.
Рішенням № 3291/2021 від 14 травня 2021 року Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьк Луганській області відмовлено ОСОБА_1  в призначенні пенсії за віком згідно з Законом України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування» за заявою від 29 квітня 2021 року у зв`язку з відсутністю на день звернення необхідного страхового стажу, оскільки по батькові в трудовій книжці не відповідає паспорту. Згідно паспорта по батькові – ОСОБА_6 , згідно трудової книжки – ОСОБА_5 .
Зазначені обставини свідчать про те, що в паспорті та трудовій книжці заявниці збігаються дата народження, прізвище та ім`я. Розбіжність у написанні по батькові в трудовій книжці і паспорті заявниці утворилась внаслідок написання по батькові заявниці з двома приголосними. Інших розбіжностей не має.
Під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції ОСОБА_1 , яка допитана в якості свідка, зазначила, що Швейним об`єднанням «Нар-Тараз», під час оформлення трудової книжки здійснено помилку в написанні її по-батькові, а саме замість « ОСОБА_6 » зазначено « ОСОБА_5 ». За останнім місцем роботи змінити у трудовій книжці запис по батькові не можливо, оскільки підприємства не має.
За таких обставин колегія суддів вважає, що виходячи із наданих заявником доказів та показань заявника, допитаного в якості свідка підтверджується факт, що трудова книжка НОМЕР_1 , видана 02 жовтня 1978 року Швейним об`єднанням «Нар-Тараз» на ім`я « ОСОБА_2 », ІНФОРМАЦІЯ_2 належить заявниці «ОСОБА_1 », підприємство яке заповнювало вказану трудову книжку знаходилось в м. Єреван Вірменія, на території України свою діяльність не здійснює, у заявниці відсутня можливість звернутись до нього для виправлення в написанні по батькові.
Доводи апеляційної скарги про те, що заявник обрав неналежний спосіб захисту свого права, оскільки встановлення такого факту, що має юридичне значення для заявника, не може бути встановлено судом. Установлений нормативно-правовими актами порядок призначення пенсії за віком підлягає вирішенню відповідним органом ПФУ, а рішення вказаного органу щодо призначення або не призначення пенсії підлягає оскарженню у встановленому законом порядку до адміністративного суду не заслуговують на увагу, оскільки предметом розгляду у цій справі є не оскарження правомірності дій заінтересованої особи, а встановлення факту належності трудової книжки. Встановлення факту, про який просить заявниця, згідно із Законом України «Про пенсійне забезпечення» породжує юридичні наслідки, тобто від встановлення факту належності заявниці трудової книжки залежить реалізація ОСОБА_1 своїх пенсійних прав на підставі основного документу, що підтверджує трудовий стаж.
Посилання Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області в апеляційній скарзі на постанову Луганського апеляційного суду від 26 листопада 2018 року у справі № 431/2593/18, як на підставу неоднакового застосування норм права у подібних правовідносинах, є безпідставними, оскільки відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду. Тобто, висновки щодо застосування норм права, які викладені у судових рішеннях інших судів, ніж в постановах Верховного Суду, не є обов`язковими під час розгляду справи апеляційним судом у подібних правовідносинах.
Слід зазначити, що рішення суду лише підтверджує належність заявниці трудової книжки, що у подальшому надасть їй можливість на виникнення, зміну або припинення охоронюваних законом прав, свобод та інтересів, а також здійснення особистих майнових чи немайнових прав, які належать їй відповідно до положень ст. 46 Конституції України.
Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту належності правовстановлюючих документів особі, прізвище, ім`я, по батькові, місце і час народження якої, що зазначені в документі, не збігаються з прізвищем, ім`ям, по батькові, місцем і часом народження цієї особи, зазначеним у свідоцтві про народження або в паспорті.
Відповідно до частини 4 статті 315 ЦПК України суддя відмовляє у відкритті провадження у справі, якщо з заяви про встановлення факту, що має юридичне значення, вбачається спір про право, а якщо спір про право буде виявлений під час розгляду справи, - залишає заяву без розгляду.
Враховуючи зазначені вище обставини, спір про цивільне право між заявницею та Управлінням Пенсійного фонду України в м. Сєвєродонецьку Луганської області, правонаступником якого є Головне управління Пенсійного фонду України в Луганській області щодо призначення пенсії, відсутній.
За таких обставин, колегія суддів вважає, що доводи апеляційної скарги не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.

Щодо суті апеляційної скарги
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без зміни, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням вимог матеріального та процесуального права. 
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що рішення суду ухвалено з дотриманням норм матеріального та процесуального права, тому відповідно до ст. 375 ЦПК України апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін.

Щодо судових витрат
Оскільки апеляційна скарга залишена без задоволення, то судові витрати понесені у зв`язку з переглядом справи у суді апеляційної інстанції, покладаються на заінтересовану особу. 
Керуючись ст.ст. 367, п. ч. 1 ст. 374,  ст. 375, 384 ЦПК України,  Луганський апеляційний суд у складі колегії суддів,

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Луганській області залишити без задоволення.
Рішення Сєвєродонецького міського суду Луганської області від 23 липня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, але може бути оскаржена у касаційному порядку шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного тексту постанови.
Повний текст постанови складено 05 жовтня 2021 року.

Головуючий                                                                                     В.А. Коновалова

Судді                                                                         О.Ю. Карташов

                                                                         В.М. Луганська