Провадження № 33/4820/274/21 
Справа № 686/623/21 Головуючий в 1-й інстанції Місінкевич А. Л. 
Категорія: ч.1 ст.130КУпАП Доповідач Кулеша Л. М. 

П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
19 жовтня 2021 року м. Хмельницький

Суддя Хмельницького апеляційного суду Кулеша Л.М., з участю секретаря судового засідання Цугель А.О., особи, яка притягнута до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , його захисника Савінського О.П., розглянувши у відкритому судовому засіданні, в м.Хмельницькому, апеляційну скаргу  ОСОБА_1 з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року, -

в с т а н о в и л а:

Цією постановою  ОСОБА_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, непрацюючого, проживаючого за адресою АДРЕСА_1 , 
визнано винним  у вчиненні  адміністративного правопорушення,  передбаченого частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накладено на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 600 неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 10 200 (десять тисяч двісті) гривень з позбавленням права керування транспортними засобами строком на 1 (один) рік.
       Стягнуто з ОСОБА_1 , на користь держави судовий збір в сумі 454 грн. 00 коп. 

       За постановою суду, 25.12.2020 року о 19 год. 10 хв. водій ОСОБА_1 в м. Хмельницький, по вул. Львівське шосе, 57, керував автомобілем Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з ознаками алкогольного сп`яніння (запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови), від проходження огляду на стан сп`яніння на місці зупинки у встановленому законом порядку водій відмовився у присутності двох свідків, чим порушив вимоги п. 2.5 ПДР та вчинив правопорушення, передбачене частиною 1 статті 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення. 
       Не погоджуючись із постановою місцевого суду,  ОСОБА_1 , подав апеляційну скаргу з клопотанням про поновлення строку на апеляційне оскарження, в якому просить поновити строк на апеляційне оскарження а в апеляційній скарзі просить оскаржувану постанову скасувати, провадження у справі закрити на підставі п.1 ст.247 КУпАП за відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення. 
Стверджує, що не був належно повідомлений про день та місце розгляду справи, місцевий суд постановив рішення без ретельного дослідження всіх обставин, не допитав його та свідків події, що є суттєвим порушенням і призвело до постановлення незаконного, необґрунтованого рішення.
Апелянт впевнений, що він не відмовлявся від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, тому місцевий суд помилково прийшов до висновку про наявність його відмови від проходження огляду на стан сп`яніння.
Заслухавши пояснення ОСОБА_1 та його захисника Савінського О.П., допитавши свідка, дослідивши матеріали адміністративного справи, перевіривши доводи, наведені в апеляційній скарзі, вважаю, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з наступних підстав.
Оскільки розгляд справи відбувся без участі ОСОБА_1 , копія постанови не направлялась місцевим судом на поштову адресу останнього, тому такі обставини дають підстави вважати, що строк пропущений ОСОБА_1 на апеляційне оскарження з поважних причин.

Відповідно до п.2.5 Правил дорожнього руху України водій повинен на вимогу працівника поліції пройти, в установленому порядку, медичний огляд для визначення стану алкогольного сп`яніння, впливу наркотичних чи токсичних речовин. 
Відповідальність за ч.1 ст.130 КУпАП наступає, у тому числі, і за відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан наркотичного сп`яніння.
Відповідно до статті 251 КУпАП доказами в справі про адміністративне правопорушення є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Суд першої інстанції, при встановленні обставин правопорушення, вирішенні питання про наявність події і складу правопорушення в діях ОСОБА_1 , доведеності його вини, зазначених вимог закону дотримався.
Суддя місцевого суду прийшов до обґрунтованого висновку про повне доведення вини ОСОБА_1 у скоєні ним правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, а саме у відмові особи, яка керує транспортним засобом, від проходження, відповідно до встановленого порядку, огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Так, з даних протоколу про адміністративне правопорушення серії ДПР18 №407939 від 25.12.2020 року слідує, що в м.Хмельницькому, по Львівському шосе,57, водій ОСОБА_1 , керував транспортним засобом Volkswagen Passat, д.н.з. НОМЕР_1 , з явними ознаками алкогольного сп`яніння, а саме: запах алкоголю з порожнини рота, порушення координації рухів, порушення мови. Від проходження огляду на стан сп`яніння, у встановленому законом порядку, водій відмовився в присутності двох свідків, чим порушив вимоги п.2.5 ПДР України, за що відповідальність передбачена ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.1).
З пояснень свідків ОСОБА_2 (а.с.3) та ОСОБА_3 , (а.с.4) слідує, що вони були очевидцями того, як ОСОБА_1 відмовився пройти перевірку для визначення стану алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу.
З даних висновку КНП «ХОЗЗНПД» ХОР с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області від 25.12.2020 року вбачається, що ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, який засвідчений підписом чергового лікаря ОСОБА_4 .
Ці обставини адміністративної справи давали суду підстави дійти висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у порушенні вимог п. 2.5 ПДР України та вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Жодних належних та допустимих доказів, які б викликали сумніви у об`єктивності вищевказаних матеріалів,  ОСОБА_1  та його захисник  не надали, не здобуто таких і в процесі апеляційного розгляду, а тому законні підстави для їх відхилення у суду відсутні.
З переглянутого апеляційним судом відеозапису вбачається, що ОСОБА_1 в медичному закладі відмовляється від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння.
Свідок ОСОБА_5 , який складав протокол про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 , пояснив в судовому засіданні апеляційної інстанції, що транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був зупинений в м.Хмельницькому, по Львівському шосе. Під час спілкування з ОСОБА_1 , у нього були явні ознаки алкогольного сп`яніння, тому йому було запропоновано пройти огляд на місці зупинки транспортного засобу, на що останній відмовився, виявив бажання проїхати в медичний заклад. При цьому транспортний засіб, яким керував ОСОБА_1 , був залишений на проїжджій частині шосе. В медичному закладі ОСОБА_1 відмовився від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння, після чого його доставили до залишеного транспортного засобу і склали протокол про адміністративне правопорушення. Протокол почали складати в медичному закладі, поліцейські в якості свідків вказали медпрацівників.
Доводи апелянта про те, що розгляд справи відбувся без його участі, оскільки він не був належно повідомлений, є необґрунтованими, так як місцевий суд прийняв до уваги клопотання ОСОБА_1 від 15.01.20211 року про відкладення розгляду справи для можливості скористатися правом на правову допомогу, і повідомляв про наступний судовий розгляд 08.02.2021 року рекомендованим повідомленням, яке останнє не було вручене адресату, так як він був відсутній за вказаною адресою.
Разом з тим, апеляційний суд надав ОСОБА_1 можливість реалізувати права, передбачені ст. 268 КУпАП, а саме: приймати участь у судових засіданнях апеляційної інстанції, надавати пояснення, заявляти клопотання, подавати докази, проте він та його захисник не надали доказів, які б спростували його вину у вчиненому правопорушенні.
Твердження апелянта, що місцевим судом не були допитані свідки, що є суттєвим порушенням, не заслуговують на увагу, оскільки в письмових поясненнях свідків ОСОБА_2 та ОСОБА_3 зазначено, що вони були очевидцями відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою приладу «Драгер» на місці зупинки транспортного засобу, чого не заперечує в апеляційній інстанції апелянт, а тому у апеляційного суду не має підстав не довіряти поясненням цих свідків.
З огляду на викладене, суд вважає, що фактичні обставини справи судом першої інстанції з`ясовані повно та об`єктивно. Вина ОСОБА_1 доведена повністю, а його дії за ч. 1 ст. 130 КУпАП кваліфіковані правильно. 
Посилання захисника Савінського О.П., в судовому засіданні апеляційної інстанції, на те, що висновки суду не відповідають фактичним обставинам справи, оскільки судом не вказано, що ОСОБА_1 відмовився від огляду на стан сп`яніння в медичному закладі, не спростовують доведеність вини, останнього, у вчиненні цього правопорушення, так як суд посилається, як на доказ відмови ОСОБА_1 від проходження огляду на стан сп`яніння в медичному закладі на висновок лікаря та на відеозапис з місця події, з якого вбачається, що він відмовився від проходження вказаного огляду і в КНП «ХОЗЗНПД» ХОР с.Скаржинці Ярмолинецького району Хмельницької області. 
Адміністративне стягнення, накладене на ОСОБА_1 в межах санкції ч. 1 ст. 130 КУпАП у виді штрафу в розмірі шестисот неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що становить 10200 гривень з позбавленням права керування транспортними засобами на строк 1 рік і відповідає положенням ст.ст. 33-35 КУпАП щодо загальних правил накладення стягнень за адміністративні правопорушення.
Істотних порушень вимог закону, які б ставили під сумнів висновки суду першої інстанції та були безумовною підставою для скасування судового рішення в частині визнання ОСОБА_1 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, апеляційним судом не встановлено.
З врахуванням вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що постанова суду є законною та обґрунтованою, а підстави для її скасування та закриття, як того просить апелянт, - відсутні.
На підставі викладеного, керуючисьст. 294 КУпАП, суд –
п о с т а н о в и л а:
Поновити ОСОБА_1 строк на апеляційне оскарження постанови Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року.
Постанову Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 лютого 2021 року щодо ОСОБА_1 - залишити без змін, а його апеляційну скаргу – без задоволення.
Постанова апеляційного суду є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Хмельницького
апеляційного суду                                        Кулеша Л.М.