УКРАЇНА 
Житомирський апеляційний суд 

Справа №295/12057/20 Головуючий у 1-й інст. Слюсарчук Н. Ф. 
Категорія 76 Доповідач Миніч Т. І. 

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 листопада 2021 року Житомирський апеляційний суд в складі:
головуючого – судді: Миніч Т.І. 
суддів:                         Трояновської Г.С., 
                        Павицької Т.М. 
Секретаря судового засідання Лісової Т.С.
з участю представників сторін
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Житомирі апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 
на рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 червня 2021 року, ухвалене під головуванням судді Слюсарчук Н.Ф.
у цивільній справі №295/12057/20 за позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання поновити на квартирному обліку, -

в с т а н о в и в:

У жовтні 2021 року  ОСОБА_1  звернувся до суду з позовом. Просив визнати протиправними дії військової частини НОМЕР_1 щодо зняття його з квартирного обліку, скасувати протокол засідання житлової комісії військової частини НОМЕР_1 від 10 вересня 2019 року №1 в частині зняття його з квартирного обліку та поновити на квартирному обліку у військовій частині НОМЕР_1 з 31 січня 2011 року згідно протоколу №1 від 31.01.2011 року. В обґрунтування поданого позову позивач зазначав, що являється учасником бойових дій та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 24 листопада 2016 року. 24.11.2016 року наказом №268 командира військової частини його виключено із списків особового складу частини, Збройних Сил України та всіх видів забезпечення.
Крім того вказував, що під час проходження військової служби він перебував на квартирному обліку у в/ч НОМЕР_1 , що підтверджується протоколом № 1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2011 року. Однак, 10 вересня 2019 року протоколом № 9 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 його було знято з квартирного обліку у зв`язку із переводом для подальшого проходження служби до Голови Служби Безпеки України. Тому вважає рішення житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 10.09.2019 року протиправним та таким, що не ґрунтується на вимогах чинного законодавства, у зв`язку з чим просив позов задовольнити.
Рішенням Богунського районного суду м.Житомира від 08 червня 2021 року позовні вимоги задоволено. Визнано протиправним та скасовано рішення житлової комісії військової частини НОМЕР_1 , прийняте у формі протоколу №9 від 10 вересня 2019 р. житлової комісії в/ч НОМЕР_1 про зняття  ОСОБА_1 з квартирного обліку.
Зобов`язано відповідача вчинити дії - поновити  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 та членів його сім`ї на квартирному обліку громадян у військовій частині НОМЕР_1 з 31 січня 2011 року, згідно протоколу №1 від 31.01.2011 року. 
Цим же рішенням стягнуто з Військової частини НОМЕР_1 на користь держави судовий збір у сумі 840,80 грн.
У поданій апеляційній скарзі Військова частина НОМЕР_1 просить вказане рішення суду скасувати та ухвалити нове судове рішення про відмову у задоволенні позовних вимог в повному обсязі. На думку апелянта, рішення суду першої інстанції незаконне та необґрунтоване, ухвалене з порушенням норм матеріального та процесуального права. Зокрема вказує, що відповідно до п.19 VI розділу Наказу № 380 «На обліку залишаються військовослужбовці, у тому числі, які виключені зі списків особового складу військових частин, та члени їх сімей у разі: відрядження до державних органів, підприємств, організацій, установ (у тому числі до військових прокуратур), а також державних та комунальних навчальних закладів для виконання завдань в інтересах оборони держави та її безпеки із залишенням на військовій службі; направлення до інших держав для участі в міжнародних операціях з підтримання миру і безпеки у складі національних контингентів або національного персоналу, а також закордонних дипломатичних установ України; направлення на навчання до військових навчальних закладів (на весь період навчання); направлення військовослужбовця на лікування (реабілітацію) внаслідок поранень (контузії) або через хворобу; захоплення в полон або заручником; визнання особи безвісти відсутньою (до визнання її померлою). Відповідно до вище вказаного наказу позивач не підпадає під жодну категорію. Крім того, на думку апелянта, відповідно до п.1 «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями» затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 серпня 2006 року №1081, Порядок визначає механізм забезпечення житловими приміщеннями військовослужбовців - осіб офіцерського (у тому числі осіб, які проходять військову службу за призовом осіб офіцерського складу), старшинського і сержантського, рядового складу (крім військовослужбовців строкової служби) Збройних Сил, інших утворених відповідно до законів України        військових формувань, правоохоронних органів спеціального призначення та Держспецтрансслужби, Держспецзв`язку, посади в яких комплектуються військово-службовцями, у тому числі звільнених в запас або у відставку, що залишилися перебувати на обліку громадян, які потребують поліпшення житлових умов, у військових частинах, закладах, установах та організаціях        після звільнення. Крім того, «Інструкцію про організацію забезпечення і надання військовослужбовцям Служби безпеки України та членам їх сімей житлових приміщень» затверджено відповідно до «Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, наказом Служби безпеки України №792 від 06.11.2007 року. Апелянт вважає, що в дійсності відбулося саме переміщення військовослужбовця до нового місця служби. А тому, позивач не позбавляється права на отримання житла. Дане право йому надає військова частина (організація) в якій він перебуває або перебував на службі.
Розглянувши справу в межах доводів, викладених в апеляційній скарзі, суд вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.
З матеріалів справи вбачається, що позивач ОСОБА_1 , являється учасником бойових дій та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 до 24 листопада 2016 року (а.с.8,77).
Згідно, протоколу №1 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 від 31.01.2011 року позивача разом з сім`єю було зараховано до загальної черги для отримання житла за рахунок МО України на підставі ст.34 п.4 ЖК України (а.с.9-10).
За змістом Наказу №268 від 24.11.2016 року позивач вибув до нового місця служби – у розпорядження Голови Служби Безпеки України (а.с.13). 
10 вересня 2019 року протоколом № 9 засідання житлової комісії в/ч НОМЕР_1 позивача знято з квартирного обліку у зв`язку із переводом для подальшого проходження служби до Голови Служби Безпеки України (а.с.11- 12).
Вирішуючи спір, суд першої інстанції дійшов обгрунтованого висновку про те, що зняття позивача з квартирного обліку проведено без достатніх підстав.
При цьому судом враховано, що відповідно до статті 47 Конституції України кожен має право на житло. Держава створює умови, за яких кожний громадянин матиме змогу побудувати житло, придбати його у власність або взяти в оренду.
Відповідно ст.ст.12,13 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
В силу ст.81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно з пунктом 2.14 Інструкції військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем проходження служби разом з членами їх сімей зі збереженням часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання жилого приміщення.
При цьому перший примірник облікової справи (додаток 7) разом з першим примірником Картки обліку (додаток 8) направляються командиром військової частини до нового місця служби військовослужбовця разом з особовою справою, а в разі звільнення військовослужбовця з військової служби та розформування військової частини - до військового комісаріату.
Відповідно до ст.12 Закону України «Про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у порядку і відповідно до вимог, встановлених ЖК УРСР та іншими нормативно-правовими актами; порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями, а також розмір і порядок виплати військовослужбовцям грошової компенсації за піднайом (найом) ними жилих приміщень визначаються Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» соціальний захист військовослужбовців - діяльність (функція) держави, спрямована на встановлення системи правових і соціальних гарантій, що забезпечують реалізацію конституційних прав і свобод, задоволення матеріальних і духовних потреб військовослужбовців відповідно до особливого виду їх службової діяльності, статусу в суспільстві, підтримання соціальної стабільності у військовому середовищі.
Згідно статті 2 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» ніхто не вправі обмежувати військовослужбовців та членів їх сімей у правах і свободах, визначених законодавством України.
Порядок забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей жилими приміщеннями регулюється статтею 12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей».
У відповідності до ст.12 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей», держава забезпечує військовослужбовців жилими приміщеннями або за їх бажанням грошовою компенсацією за належне їм для отримання жиле приміщення на підставах, у межах норм і відповідно до вимог, встановлених Житловим кодексом Української РСР, іншими законами, в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно до п.30 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ № 1081 від 03.08.2006 року, військовослужбовці знімаються з обліку у разі:
- поліпшення житлових умов, внаслідок чого відпала потреба в наданні житла;
- засудження військовослужбовця до позбавлення волі на строк понад шість місяців, крім умовного засудження;
- звільнення з військової служби за службовою невідповідністю, у зв`язку з систематичним невиконанням умов контракту військовослужбовцем;
- подання відомостей, що не відповідають дійсності, але стали підставою для зарахування на облік;
- в інших випадках, передбачених законодавством.
Вказаний перелік підстав є вичерпним і розширеному тлумаченню не підлягає.
Інструкцією про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями № 737 від 30.11.2011 року, а саме п.2.18., військовослужбовці та особи, звільнені з військової служби, знімаються з обліку за місцем служби (за місцем звільнення з військової служби) у разі, зокрема, переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт.
Згідно із пунктом 11 Порядку №20 військовослужбовці беруться на квартирний облік рішенням житлової комісії військової частини, затвердженим командиром військової частини. На засіданні комісії має право бути присутнім військовослужбовець, відносно якого вирішується питання прийняття на квартирний облік.
В рішенні вказується дата прийняття на облік, склад сім`ї, підстави для прийняття на облік, вид черги надання житлових приміщень (загальна черга, в першу чергу), а у випадку відмови в прийнятті на облік - підстави відмови з посиланням на відповідну норму житлового законодавства.
На кожного військовослужбовця, взятого на квартирний облік, оформлюється облікова справа, у якій знаходяться необхідні документи:
- рапорт про прийняття на квартирний облік, який підписується членами сім`ї, що проживають разом з військовослужбовцем, мають самостійне право на отримання житла та бажають разом з ним стати на облік;
- довідка з місця проживання про склад сім`ї та прописку;
- довідка про те, чи перебувають члени сім`ї на квартирному обліку за місцем роботи (у виконавчих комітетах місцевих Рад).
Інші документи, при потребі, житлові комісії самі запитують через командирів військових частин у відповідних державних органів, установ, організацій(пункт 12 Порядку №20).
Положення визначені і в п.26 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2006 № 1081, згідно якого, військовослужбовці, які перебувають на обліку, у разі переміщення по військовій службі, пов`язаного з переїздом до іншого гарнізону (в іншу місцевість), зараховуються на облік за новим місцем служби разом з членами їх сімей із збереженням попереднього часу перебування на обліку, а також у списках осіб, що користуються правом першочергового або позачергового одержання житла.
Переміщення військовослужбовця до нового місця служби в інший населений пункт, як підстава зняття з квартирного обліку, допускається виключно в межах переведення військовослужбовця по службі по одному і тому ж військовому формуванню, у даному випадку Збройних Сил України.
Однак, переведення військовослужбовця до іншого військового формування, у даному випадку СБУ, не є підставою для зняття військовослужбовця з квартирного обліку.
Наказом Міністра Оборони України № 737 від 30.11.2011 р., який зареєстровано в Мінюсті України 10.01.2012 р. за № 24/20337, затверджено Інструкцію про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, згідно з п.3 якої забезпечення жилими приміщеннями здійснюється шляхом: надання службових жилих приміщень військовослужбовцям; надання для постійного проживання один раз протягом усього часу проходження військової служби жилого приміщення новозбудованого, виключеного з числа службового, вивільненого або придбаного у фізичних чи юридичних осіб військовослужбовцям та особам, звільненим з військової служби, які перебувають на квартирному обліку за останнім місцем проходження військової служби.
Відповідно до ст.40 ЖК України громадяни перебувають на обліку потребуючих поліпшення житлових умов до одержання житлового приміщення, за винятком випадків, передбачених частиною другою цієї статті.
Крім того, судом встановлено, що під час проведення засідання житлової комісії 10.09.2019 року позивач присутнім не був, оскільки відповідач про це його не повідомив. Окрім того, відповідач не повідомив позивача і про прийняте ним рішення житлової комісії.
Відповідно до пункту 24 Порядку забезпечення військовослужбовців та членів їх сімей житловими приміщеннями, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2006 року №1081, на засіданні житлової комісії має право бути присутнім військовослужбовець, стосовно якого вирішується питання зарахування на облік. Аналогічна норма закріплена й в пункті 2.5 Інструкції про організацію забезпечення військовослужбовців Збройних Сил України та членів їх сімей жилими приміщеннями, затвердженої наказом Міністерства оборони України від 30.11.2011 року №737. 
Отже, закріплене право військовослужбовця бути присутнім на засіданні житлової комісії кореспондує обов`язок житлової комісії повідомити його про дату, час та місце призначеного засідання, що всупереч зазначеному законодавству не було дотримано при прийнятті оскаржуваного позивачем рішення відповідачем.
За таких обставин суд першої інстанції дійшов правильного висновку про те що, рішенням житлової комісії військової частини НОМЕР_1  ОСОБА_1 та члени його сім`ї незаконно позбавлені права на житло, яке гарантовано Конституцією України та законодавством України про соціальний та правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей. 
Виходячи із наведеного, підстав для зміни чи скасування оскаржуваного рішення апеляційний суд не вбачає, оскільки воно постановлено судом із додержанням норм матеріального і процесуального права.
Доводи, викладені в апеляційній скарзі, висновків суду не спростовують та на їх правильність не впливають.
Керуючись ст.ст.258,259,367,374,375,381-384 ЦПК України, суд, - п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення.
Рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 червня 2021 року залишити без змін.
Поновити дію рішення Богунського районного суду м.Житомира від 08 червня 2021 року.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і з цього дня протягом тридцяти днів може бути оскаржена у касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду. 

Головуючий:                                 Судді: