Справа № 127/26828/21 
Провадження № 33/801/876/2021
Категорія: 146 
Головуючий у суді 1-ї інстанції Гайду Г. В.
Доповідач: Медвецький С. К.

ВІННИЦЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 листопада 2021 року                                                                               м. Вінниця
Суддя Вінницького апеляційного суду Медвецький С. К., розглянув апеляційну скаргу ОСОБА_1 на постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року у справі про притягнення ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , фізичної особи-підприємця, до адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП,

в с т а н о в и в :

02 жовтня 2021 року о 17:15 год у м. Вінниці на перехресті вулиць Шевченка та Келецької, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонний жовтий сигнал світлофору, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по другорядній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Своїми діями ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, п. 8.7.3ґ, п. 12.1 Правил дорожнього руху, за що передбачена відповідальність за ст. 124 КУпАП, а саме порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 850 гривень. 
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 454 грн.
Постанова суду першої інстанції мотивована тим, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.3б, 8.7.3, 12.1 ПДР України, а відтак його вина у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП доведена матеріалами справи.
В апеляційній скарзі ОСОБА_1 , посилаючись на неповне з`ясування судом обставин справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить постанову суду першої інстанції скасувати, а провадження у справі про притягнення його до адміністративної відповідальності закрити у зв`язку з відсутністю у його діях складу адміністративного правопорушення.
Апеляційна скарга мотивована тим, що висновок суду першої інстанції про його винуватість у вчиненні адміністративного правопорушення нічим не підтверджена та не доведений матеріалами справи.
Указував, що протокол про адміністративне правопорушення не відповідає наданим ОСОБА_1 поясненням по суті ДТП.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до положення ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлене неправильне застосування норм матеріального права або порушення норм процесуального права. Апеляційний суд може дослідити нові докази, які не досліджувалися раніше, якщо визнає обґрунтованим ненадання їх до місцевого суду або необґрунтованим відхилення їх місцевим судом.
Згідно з вимогами статті 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Згідно з положеннями статті 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Судом установлено, що 02 жовтня 2021 року о 17:15 год. в м. Вінниці на перехресті вулиць Шевченка та Келецької, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_1 , здійснив рух на заборонний жовтий сигнал світлофору, не був уважним та не стежив за дорожньою обстановкою, щоб відповідно реагувати на її зміну, в результаті чого здійснив зіткнення з транспортним засобом «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , що рухався по другорядній дорозі, внаслідок чого відбулося зіткнення транспортних засобів та автомобілі отримали механічні пошкодження. 
Схемою дорожньо-транспортної пригоди зафіксовано місце зіткнення транспортних засобів «BMW 318», державний номерний знак НОМЕР_1 , під керуванням ОСОБА_1 та «VOLKSWAGEN TIGUAN», державний номерний знак НОМЕР_2 , під керуванням ОСОБА_2 . Учасники розгляду справи були ознайомлені зі схемою місця події та будь-яких зауважень не заявляли (а. с. 2).
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил.
У пункті 1.9 ПДР України визначено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до пункту 2.3.б ПДР України для забезпечення безпеки дорожнього руху водій зобов`язаний бути уважним, стежити за дорожньою обстановкою, відповідно реагувати на її зміну, стежити за правильністю розміщення та кріплення вантажу, технічним станом транспортного засобу і не відволікатися від керування цим засобом у дорозі.
Згідно з пунктом 8.7.3. ПДР України жовтий сигнал світлофора забороняє рух і попереджає про наступну зміну сигналів.
Пунктом 12.1 ПДР України передбачено, що під час вибору в установлених межах безпечної швидкості руху водій повинен враховувати дорожню обстановку, а також особливості вантажу, що перевозиться, і стан транспортного засобу, щоб мати змогу постійно контролювати його рух та безпечно керувати ним.
Згідно зі статтею 124 КУпАП порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна, – тягне за собою накладення штрафу в розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або позбавлення права керування транспортними засобами на строк від шести місяців до одного року.
Таким чином, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.3 б, п. 8.7.3 ґ, п. 12.1 ПДР, які перебувають у прямому причинному зв`язку з наслідками у вигляді пошкоджень транспортних засобів, а тому висновок про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП є обґрунтованим.
Вина останнього доведена даними, які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення, схемі місця ДТП та показаннями учасників дорожньо-транспортної пригодив.
Доводи ОСОБА_1 щодо відсутності його вини у вчиненні правопорушення є безпідставними, недоведеними та спростовуються матеріалами справи.
Крім цього, з матеріалів справи слідує, що ОСОБА_1 був ознайомлений зі схемою ДТП та жодних зауважень не мав.
Також не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги про те, що він завершував маневр на мигаючий зеленій колір світлофора, оскільки зводяться до незгоди з постановленим судовим рішення та висновків суду не спростовують.
З огляду на викладене, місцевий суд правильно встановив фактичні обставини справи, надав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи і дослідженим у судовому засіданні доказам у відповідності з вимогами ст. 252 КУпАП та дійшов обґрунтованого висновку про винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого статтею 124 КУпАП та накладення у зв?язку з цим адміністративного стягнення.
При цьому апеляційний суд погоджується з видом і мірою адміністративного стягнення, якому підданий ОСОБА_1 , оскільки таке адміністративне стягнення буде достатньою та необхідною мірою відповідальності, яке досягне мети у вихованні правопорушника у дусі додержання законів, а також запобіганню вчинення ним нових правопорушень.
Апеляційний суд вважає, що висновки суду першої інстанції ґрунтуються на вимогах закону, а тому підстави для задоволення апеляційної скарги та закриття провадження у справі відсутні.
Керуючись ст. ст. 280, 283, 294, 295 КУпАП, Вінницький апеляційний суд,
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення.
Постанову Вінницького міського суду Вінницької області від 11 жовтня 2021 року залишити без змін.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною та оскарженню не підлягає.

Суддя Вінницького
апеляційного суду                                                          С. К. Медвецький