ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м  У к р а ї н и

19 жовтня 2021 року 	м. Дніпро	справа № 160/11018/20	

Третій апеляційний адміністративний суд 
у складі колегії суддів: головуючого - судді  Добродняк І.Ю. (доповідач),
                               суддів:  Бишевської Н.А., Семененка Я.В.,     
за участю секретаря судового засідання Волкової К.В. 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в місті Дніпрі
апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ»
на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року (головуючий суддя Бондар М.В.)
у справі  № 160/11018/20
за позовом   товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ»
до  Київської митниці Держмитслужби
про  визнання протиправними та скасування рішення та картки відмови, - 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ» звернулось до суду з позовом до Київської митниці Держмитслужби, в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100070/2020/000303/2 від 03.07.2020 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00241.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що під час митного оформлення товару, який надійшов в межах укладеного 04.02.2020 між ТОВ «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ» (покупцем) та компанією JIANGSU INTER-CHINA GROUP CORPRATION (Китай) (продавець) зовнішньоекономічного контракту, на умовах поставки СРТ-Київ, позивач на підтвердження обґрунтованості заявленої митної вартості товару та обраного методу її визначення (за ціною договору) надав митному органу повний пакет документів, передбачений ст.53 Митного кодексу України, що містять достовірні відомості про визначення митної вартості товарів, які ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних. 
Виходячи з укладеного контракту, в тому числі, щодо умов поставки, вимоги митного органу щодо витребування додаткових документів є безпідставними, оскільки умови поставки СРТ-Київ (Інкотермс 2010) передбачають включення до вартості товару вартості транспортування до місця призначення, що відповідає і умовам контракту. Позивач зазначає, що відповідач припустився помилки щодо неможливості встановити, який спосіб оплати дійсний для оцінюваних товарів, оскільки за умовами контракту кінцевий строк оплати до кінці дії контракту. 
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11.05.2021 в задоволенні позову відмовлено.
Суд дійшов висновку, відповідач при прийнятті спірного рішення про коригування митної вартості заявленого позивачем товару діяв в межах наданих повноважень та у спосіб, що передбачений чинним законодавством України. Суд погодився з митним органом, що документи, які надані для митного оформлення товару, не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності. Декларантом не виконано вимоги щодо надання додаткових документів.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Апеляційна скарга фактично мотивована незгодою з висновками суду першої інстанції, позивач вважає, що судом першої інстанції не в повному обсязі досліджено обставини справи, зокрема, те, що на підтвердження заявленої митної вартості товарів позивачем надано відповідачу повний пакет документів, передбачений ч. 2 ст. 53 МК України, що, в свою чергу, містить достовірні відомості про визначення митної вартості, які ґрунтуються на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; умови оплати товару безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару; пунктом 2 зовнішньоекономічного Контракту №0402.20 від 04 лютого 2020 року визначено, що в ціну на товар включено вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (в т.ч. завантаження, вивантаження, обробка, та їх транспортування до порту), страхування, та інших виплат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс-2010 передбачена продавцем. При опрацюванні автоматизованої системи аналізу та управління ризиками митний орган повинен насамперед здійснити перевірку відомостей, що містяться в документах, що підтверджують заявлену митну вартість і лише після цього, і тільки у разі виявлення підстав може витребувати у декларанта додаткові документи.
Представник позивача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі. Також на вимогу суду апеляційної інстанції позивачем подані додаткові письмові пояснення з приводу доводів відповідача, а також визначених зовнішньоекономічним контрактом №0402.20 та фактичних умов поставки, відповідно до яких товар надійшов позивачеві. 
Відповідач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. Відповідач наполягає, що під час здійснення Київською митницею Держмитслужби контролю правильності визначення митної вартості товарів, які надійшли на адресу позивача, та перевірки документів, поданих до митниці для підтвердження митної
вартості товарів, було встановлено, що в поданих документах містяться розбіжності, а також
надані позивачем документи не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення
складових митної вартості товарів та всіх відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена
або підлягає сплаті за ці товари
Відповідно до ч.1 ст.308 КАС України  суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Перевіривши законність та обґрунтованість додаткового рішення суду в межах доводів апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга  підлягає задоволенню, з огляду на таке.
Як встановлено судом та підтверджено матеріалами справи, між позивачем - ТОВ «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ» (покупець) та компанією JIANGSU INTER-CHINA GROUP CORPRATION (Китай) (продавець) укладено зовнішньоекономічний Контракт від 04.02.2020 №0402.20, за умовами якого Продавець продає, а Покупець купує товар у кількості та за ціною, обумовленими в Інвойсах до цього контракту, які є невід`ємною частиною (п. 1.1. Контракту).
Загальна сума Контракту становить 3 000 000,00 доларів США. В ціну товару включено вартість тари, упаковки, маркування, перевезення (в т.ч. завантаження, вивантаження, обробка, та їх транспортування до порту), страхування, та інших витрат, оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс 2010 передбачена Продавцем. Сторони звільняють одна одну від зобов`язань зі страхування вантажу за цим контрактом (п. 2.1. Контракту).
Умови поставки CIF-Одеса, Чорноморськ, Південний (Інкотермс 2010). (п. 3.1. Контракту).
Умови поставки можуть бути змінені за взаємною згодою сторін і вказані в рахунках-фактурах (п. 3.2. Контракту).
Товар, який придбано Покупцем згідно з даним Контрактом передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Контракту. Умови оплати Товару можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у комерційних рахунках та/або рахунках-фактурах на кожну окрему партію Товару відповідно (п. 4.1. Контракту).
Покупець також має право достроково оплатити товар повністю або частково, а Покупець зобов`язаний прийняти грошові кошти, що надійшли від Покупця, в якості належного виконання зобов`язань за цим Контрактом. При цьому, передплата, здійснена Покупцем, підлягає зарахуванню в рахунок майбутніх поставок товару або на вимогу Покупця повертається Продавцем протягом 3-х календарних днів з моменту отримання вимоги Покупця. У разі здійснення Покупцем 100% передплати, продавець не пізніше ніж за 10 днів до відвантаження будь-якими наявними в його розпорядженні засобами зв`язку інформує про це Покупця шляхом виставлення Покупцеві Інвойсу в розмірі 100% від загальної суми товару, що поставляється. В цьому випадку Товар повинен бути поставлений Покупцю або здійснене повернення передплати не пізніше 90 днів від дати попередньої оплати (п. 4.2. Контракту).
Платіж здійснюється в доларах США шляхом грошового переказу з рахунку покупця на рахунок Продавця (п. 4.3. Контракту).
На виконання означеного контракту на адресу позивача надійшов товар (країна виробництва – Китай), зокрема,: Товар №1 - вироби сантехнічні в асортименті: змішувач для кухні латунь НАІВА 3860 шт., змішувач для ванни латунь НАІВА 5172 шт., змішувач з душовою колоною латунь НАІВА 150 шт. на суму 32025,12 доларів США; Товар №2 - частина змішувальних кранів: картридж для змішувача 3200 шт., гусак 1700 шт. на суму 821,50 доларів США; Товар №4 - вироби сантехнічні: лійка душова з пластику 7000 шт. на суму 2261,00 доларів США.
Умови  поставки згідно інвойсу  CРТ-Київ.
02.07.2020 з метою митного оформлення товару декларант подав до Київської міської митниці митну  декларацію ЕМД №UA100070/2020/423860, в якій митна вартість товару визначена позивачем за основним методом - за ціною контракту. 
На підтвердження митної вартості товару підприємством разом із митною  декларацією надано митному органу документи, перелік яких зазначений в гр. 44 митної декларації: 
пакувальний лист PACKING LIST № TR20/011S від 27.05.2020 (код документу 0271);
рахунок-фактура INVOICE № TR20/011S від 27.05.2020 (код документу 0380);
коносамент BILL OF LADING №MRFB20052584 від 27.05.2020 (код документу 0705);
міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR) №373577 від 01.07.2020 (код документу 0730);
документ про походження товару INVOICE №TR20/011S від 27.05.2020 (код документу 0862);
висновок експерта №ГО-1439 від 02.07.2020 Дніпропетровської торгово-промислової палати (код документу 3016);
комерційна пропозиція ОFFER б/н від 27.05.2020 (код документу 3022);
контракт №0402.20 від 04.02.2020 (код документу 4100).
За результатами розгляду наданих декларантом документів встановлено, що документи, які подані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару містять розбіжності та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та
відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Митний орган при цьому виходив з таких обставин. 
1) пунктом 4 контракту від 04.02.2020 року передбачена можливість попередньої оплати або відстрочка платежу, проте в наданих документах не вказано певні умови оплати за оцінюваний товар предоплата, відстрочення платежу та на який термін. Таким чином відсутня можливість встановити який спосіб оплати дійсний для оцінюваної партії товарів, а отже відсутні відомості щодо ціни яка сплачена або підлягає сплаті. Також зазначено, що умови оплати є однією із умов угоди, які впливають на ціну товару;
2) пунктом 3.1. контракту від 04.02.2020 року передбачено, що товар постачається в Україну на умовах поставки CIF та можуть бути змінені в рахунках-фактури. Поставка товару відбувається на умовах СРТ-Київ, що зазначено у рахунку-фактурі № TR20/011S від 27.05.2020 року. Разом з тим у наданому коносаменті №MRFB20052584 від 27.05.2020 року умовами оплати зазначено „FREIGHT FRRANGET, що суперечить умовам поставки СРТ-Київ;
3) перевізником у коносаменті наведено українську компанію, що також не притаманне зазначеним умовам поставки, оскільки продавець у такому випадку укладає всі договори перевезення. Зазначені обставини не дають можливість митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі;
4) не подано достовірних відомостей щодо включення до ціни товару на умовах поставки СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, страхуванням та робіт, пов`язаних з завантаженням товарів при доставці до названого місця призначення.
Керуючись положеннями ч.2, 3 ст.53, ч.5 ст.54 МК України, декларанту запропоновано надати до митного органу додаткові, зазначені митним органом, документи. 
03.07.2020 листом №0307/1 позивач повідомив про відсутність можливості надання додаткових документів для підтвердження заявленої митної вартості.
За результатом проведеної митної оцінки та проведених консультації між митним органом та декларантом з метою обґрунтованого вибору підстав для визначення митної вартості товарів на підставі інформації, яка наявна в митному органі, відповідачем прийнято оскаржуване рішення №UA100000/2020/000303/2 від 03.07.2020 про коригування митної вартості товарів, згідно яким митним органом митна вартість товару визначена із застосуванням методу визначення митної вартості товару – 2 ґ (резервний метод) відповідно до ст. 64   МК України з використанням інформації рівня митної вартості товарів за вже оформленими МД від 05.06.2020 року № UA500020/2020/215966, від 05.06.2020 року № UA500020/2020/215913, від 05.06.2020 року № UA500020/2020/215912.
На підставі прийнятого рішення про коригування митної вартості товарів відповідач надіслав позивачу картку відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100070/2020/00241.
З огляду на фактичні обставини справи, норми законодавства, що регулюють спірні правовідносини, апеляційний суд не погоджується з судом першої інстанції про правомірність  оскаржуваних рішення та картки відмови відповідача.
За правилами ст.53 Митного кодексу України у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів, міститься в частині 2 статті 53 Митного кодексу України, а саме:
1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості;
2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності;
3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу);
4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару;
5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару;
6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів;
7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню;
8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Відповідно ч.3 ст.53 МК України у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) додаткові документи, перелік яких міститься у вказаній нормі. 
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
За правилами ч.6 ст. 53 МК України декларант або уповноважена ним особа за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.
Отже,  право митного органу на витребування додаткових документів виникає тільки за наявності певних підстав для обґрунтованих сумнівів щодо достовірності поданих декларантом відомостей про митну вартість товару, а саме: якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
При цьому у митного органу наявні повноваження щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числових значень, які стосуються складових митної вартості товару і які значаться у документах, що відповідно до ч.2 ст.53 МК України підтверджують цю митну вартість.
Тобто такі розбіжності (ознаки підробки, недостатність відомостей, невідповідність) повинні бути наявними саме у тих документах, що підтверджують митну вартість товарів.
За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті 55 цього Кодексу.
За правилами ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Згідно ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі:
1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості;
2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари;
3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу;
4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Таким чином, наведені правові норми в їх сукупності свідчать, що для відмови у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю у митного органу повинні бути наявними обґрунтовані причини, якими б обумовлювалась неможливість визначення митної вартості товару, що ввозиться, за визначеним декларантом методом, у спірному випадку за ціною договору (основний метод) відповідно до ст.58 МК України.
Методи визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, наведені у статті 57 МК України.
Згідно даної статті такими методами є 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до ст.64 Митного кодексу України резервний метод визначення митної вартості товарів полягає в наступному.
У разі якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у  статтях 58-63  цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями  Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ).
Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
Митна вартість імпортних товарів не визначається згідно із положеннями цієї статті на підставі:
1) ціни товарів українського походження на внутрішньому ринку України;
2) системи, яка передбачає прийняття для митних цілей вищої з двох альтернативних вартостей;
3) ціни товарів на внутрішньому ринку країни-експортера;
4) вартості виробництва, іншої, ніж обчислена вартість, визначена для ідентичних або подібних (аналогічних) товарів відповідно до положень  статті 63  цього Кодексу;
5) ціни товарів, що поставляються з країни-експортера до третіх країн;
6) мінімальної митної вартості;
7) довільної чи фіктивної вартості.
У разі якщо ця стаття застосовується органом доходів і зборів, він на вимогу декларанта або уповноваженої ним особи зобов`язаний письмово поінформувати їх про митну вартість, визначену відповідно до положень цієї статті, та про використаний при цьому метод.
При цьому, митний орган при здійсненні митного контролю, у тому числі й з питань контролю правильності визначення митної вартості, має діяти у спосіб, визначений Митним кодексом України, зокрема, ч.6 ст.54 МК України, яка, як зазначено вище, визначає підстави, за наявності яких митний орган відмовляє декларанту у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю, а відомості, які містяться в ЄАІС ДМСУ, мають допоміжний інформаційний характер при прийнятті митним органом відповідних рішень.
За визначенням, наведеним у статті 49 МК України, митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За приписами ч.ч.1, 2 ст.51 МК України митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається декларантом відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Згідно ч.2 ст.58 глави 9 МК України метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
У відповідності до частини 4 вказаної статті митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
В свою чергу, за визначенням, наведеним у ч.5 ст.58 МК України, ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Згідно ч.ч.6, 8, 9 ст.58 МК України платежі можуть бути здійснені прямо чи опосередковано. Прикладом опосередкованого платежу може бути врегулювання покупцем повністю чи частково боргу продавця.
Термін «ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті» стосується лише ціни оцінюваних товарів. Дивіденди або інші платежі покупця на користь продавця, не пов`язані з оцінюваними товарами, не є частиною митної вартості. Додавання, якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, згідно з цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Розрахунки згідно із цією статтею робляться лише на основі об`єктивних даних, що підтверджуються документально та піддаються обчисленню.
Відповідно до ч. 10  статті 58 МК України, при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:
п.5) витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
п.6) витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
п.7) витрати на страхування цих товарів.
З наведених норм випливає, що митною вартістю товарів являється по суті загальна сума всіх платежів, здійснених покупцем товарів, що імпортуються, продавцю таких товарів за контрактом.
Відповідно до ч.1 ст.58 МК України метод визначення митної вартості за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, застосовується у разі, якщо щодо продажу оцінюваних товарів або їх ціни відсутні будь-які умови або застереження, які унеможливлюють визначення вартості цих товарів.
Метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні. У разі якщо митна вартість не може бути визначена за основним методом, застосовуються другорядні методи (ч.ч.2, 3 ст.58 МК України).
Отже орган доходів і зборів наділений законодавцем повноваженнями щодо перевірки правильності визначення митної вартості товарів, тобто правильності визначення саме числового значення і саме складових митної вартості товару, заявленого декларантом до митного оформлення, а також щодо перевірки достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, та відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у вказаній нормі.
Судом встановлено, що в спірному випадку декларантом  для підтвердження обґрунтованості заявленої у деклараціях митної вартості товару подані документи, передбачені ч. 2  ст. 53 Митного кодексу України.
При цьому суд першої інстанції визнав правильними доводи відповідача, що подані позивачем документи для митного оформлення не містять всіх даних відповідно до обраного декларантом методу визначення митної вартості та містять розбіжності.
Суд апеляційної інстанції не погоджується з судом першої інстанції, зазначає таке.
Стосовно доводів відповідача про відсутність визначення в товаросупровідних документах  конкретних умов оплати за оцінюваний товар (передоплата, відстрочення платежу та на який термін), оскільки пунктом 4 контракту від 04.02.2020 №0402.20 передбачена можливість попередньої
оплати та відстрочка платежу суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити, що самі по собі умови оплати товару безпосередньо ціни товару не стосуються, у зв`язку з чим відомості про умови оплати товару не повинні братися митним органом до уваги при контролі за митною вартістю товару а відтак, і суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару.
Виходячи з умов зовнішньоекономічного контракту від 04.03.2020 №0402.20, вбачається, що пунктом 4.1. Контракту встановлено, що придбаний покупцем товар передається на реалізацію на території України з кінцевим строком оплати до кінця дії дійсного Контракту. Умови оплати Товару можуть бути змінені за згодою Сторін та вказуються у комерційних рахунках та/або рахунках-фактурах на кожну окрему партію Товару відповідно.
Отже сторонами за цим Контрактом передбачено, що в інвойсі вказуються умови оплати у разі їх змін.  
В спірному випадку інвойс, наданий відповідачу разом з митною декларацією, не містить будь-яких інших умов оплати товару, ніж ті, що передбачені п. 4.1 Контракту. Платіжні доручення
митному органу під час декларування товару не надавались у зв`язку з тим, що оплата отриманого товару на момент декларування не здійснювалась. 
Таким чином,  наведені митним органом з цього приводу обставини  неяким чином не впливають на визначену позивачем митну вартість товару.
Стосовно посилання відповідача на не подання декларантом достовірних відомостей про включення до ціни товару на умовах СРТ витрат, пов`язаних з транспортуванням, страхуванням та робіт, пов`язаних із завантаженням товарів при доставці до названого місця призначення, суд апеляційної інстанції зазначає таке.
Пунктом 2.1 зовнішньоекономічного Контракту від 04.02.2020 №0402.20 визначено, що ціна на товар включає в себе вартість тари, упаковки, маркування, перевезення, (в т.ч. завантаження, вивантаження, обробка, та їх транспортування до порту), страхування, та інші витрати,
оплата яких за умовами поставки в редакції Інкотермс 2010 передбачена продавцем.
Тобто, умовами Контракту на покупця (позивача) не покладено обов`язку зі сплати окремо вартості тари, маркування, упаковки, перевезення, переміщення (в тому числі навантаження, вивантаження).
В спірному випадку товар поставлений на умовах поставки СРТ- Київ в редакції Інкотермс-2010, що відповідачем не заперечується, наявними у справі доказами не спростовується.
Відповідно до Інкотермс 2010 термін CРТ (фрахт/перевезення оплачені до (обраного місця призначення) означає, що продавець передає товар перевізнику або іншій особі, визначеної продавцем, в узгодженому місці (якщо таке місце погоджено сторонами) та що продавець зобов`язаний укласти договір перевезення та нести витрати з перевезення, необхідні для доставки товару у погоджене місце призначення. Умови поставки СРТ вимагають від продавця   виконання митних формальностей для вивезення, якщо такі формальності застосовуються, проте продавець не зобов`язаний виконувати митні формальності при ввезенні, сплачувати імпортні мита та виконувати інші митні формальності при ввезенні.   
Таким чином, за умовами поставки СРТ саме продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення, а покупець бере на себе всі ризики чи втрати
ушкодження товару, як і інші витрати після передачі товару перевізнику.
Погоджуючи такі умови поставки (СРТ- Київ),  сторони за зовнішньоекономічним Контрактом  виходили з того, що продажна ціна вже включає в себе вартість товару, фрахт або
транспортні витрати, тобто  у фактурну вартість товару вже включені витрати, що впливають на митну вартість товару (в тому числі перевезення, навантаження, вивантаження). Саме тому для цілей визначення митної вартості товару ця вартість не потребує коригування.
Додаткові витрати на транспортування товару позивачем не понесені.
Також позивачем не понесені додаткові витрати зі страхування товару, оскільки відповідно до поставки на умовах СРТ у покупця немає обов`язку перед продавцем щодо укладення договору страхування. Страхування може бути здійснено продавцем, покупцем, ними двома, або зовсім не здійснюватися. Отже, термін СРТ передбачає можливість, а не обов`язок страхування товару.
Виходячи з викладеного, приймаючи до уваги визначені умови поставки товару СРТ-Київ, витрати на страхування та транспортування вже є включеними до ціни товару, у зв`язку з чим відповідно до ч. 10  ст. 58 МК України не додаються до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, при визначенні митної вартості товару, що також підтверджено умовами зовнішньоекономічного Контракту від 04.02.2020 №0402.20.
Твердження відповідача, з якими погодився суд першої інстанції, що поставка товару відбувається на умовах CPT-Київ, що зазначено у рахунку-фактурі, разом із тим у наданому коносаменті умовами оплати зазначено «FREIGHT ARRANGED», що суперечить умовам поставки CPT-Київ, суд апеляційної інстанції вважає помилковими.
Як вбачається з матеріалів справи, у коносаменті MRFB 20052584
від 27.05.2020 умовами оплати зазначено «FREIGHT AS ARRANGED», що означає «фрахт за домовленістю», що ніяким чином не суперечить умовам поставки СРТ.
З приводу доводів відповідача, що перевізником у коносаменті наведено українську компанію, що не притаманне зазначеним умовам поставки, оскільки продавець у такому випадку укладає всі договори перевезення, суд апеляційної інстанції зазначає таке. 
У коносаменті MRFB 20052584 від 27.05.2020 є графа «For delivery apply to»,  яка означає «Для доставки звертайтесь до ... » і в якій зазначено компанію «NEW LINE LTD».
Отже, зазначена графа свідчить тільки про те, що для подальшої доставки в місце призначення (після прибуття товару в порт) необхідно звернутись до компанії «NEW LINE LTD», яка організовую подальше перевезення товару автомобільним транспортом на території України.
Тобто, компанія «NEW LINE LTD» не є морським перевізником, а є організатором вантажних перевезень автомобільним транспортом.
Таким чином, є безпідставним посилання митного органу на не надання позивачем достовірних відомостей щодо включення  до ціни товару всіх складових митної вартості, необхідних для її обчислення (витрат на транспортування, завантаження та вивантаження товарів до місця призначення тощо), оскільки умовами контракту передбачено включення продавцем в ціну товару зазначених вище витрат, відповідно надання додаткових документів, як і необхідність окремого відображення в них вартості таких витрат, митним законодавством не передбачено.
Стосовно змісту міжнародної товарно-транспортної накладної, за поясненнями позивача, не спростованими відповідачем, у зв`язку з тим, що товар, який надійшов морським транспортом, знаходився під митним контролем і подальша доставка до митного поста відбувалася автомобільним
транспортом, перевізником складена міжнародна товарно-транспортна накладна (CMR), в якій зазначені обов`язкові дані для ідентифікації товару, а саме: найменування вантажовідправника: RUIAN НАША SANITARY CO., LTD; найменування вантажоодержувача: TOB «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ»; номер контейнера: OOLU8582902; найменування вантажу: сантехніка; кількість вантажу: 1356 місць; вага вантажу (брутто): 20554 кг.; реєстраційний номер автомобіля та напівпричіп: НОМЕР_1 / НОМЕР_2 ; прізвище водія/експедитора: ОСОБА_1 ..
Отже, в міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR) зазначені всі необхідні
реквізити, які дають можливість однозначно ідентифікувати відповідний  вантаж.
За встановлених у справі обставин, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що вимоги митниці про необхідність надання декларантом додаткових документів на підтвердження вказаних відомостей є неправомірним, а коригування митної вартості, заявленої товариством, на цій підставі - необґрунтованим.
Позивачем  при декларуванні митної вартості товару за зовнішньоекономічним Контрактом від 04.02.2020 №0402.20 зазначені усі складові числового значення митної вартості, а відповідачем не доведено, що позивачем неправильно здійснено розрахунок, до декларацій внесено недостовірні або неточні відомості, надані митному органу документи містять не всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості, і, відповідно, є перешкодою для застосування основного методу визначення митної вартості товару, обраного позивачем, і розцінено митницею як заниження позивачем митної вартості. 
Виходячи з вищенаведеного, суд апеляційної інстанції  вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів за резервним методом та картка  відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення  є протиправними та підлягають скасуванню.
Суд першої інстанції під час розгляду справи не в повному обсязі дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми права, зробив висновки, що не відповідають фактичним обставинам, що відповідно до ст. 317 КАС України є підставою для скасування судового рішення та ухвалення нового рішення про відмову в задоволенні позову.
Керуючись ст.ст. 310, 315, 317, 321, 322  Кодексу адміністративного судочинства України, суд –

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу  товариства з обмеженою відповідальністю «ТРАНСФОРМ ЕНЕРДЖИ» задовольнити.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 11 травня 2021 року у справі № 160/11018/20 скасувати, прийняти нове рішення.
Позов задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Держмитслужби про коригування митної вартості товарів №UA100070/2020/000303/2 від 03.07.2020 з карткою відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів №UA100070/2020/00241.
Постанова апеляційного суду набирає законної сили з дати її прийняття, може бути оскаржена до касаційного суду в порядку та строки, встановлені ст.ст.328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України.
   
Головуючий - суддя                                                                      І.Ю. Добродняк 

                               суддя                                                                      Н.А. Бишевська 

                               суддя                                                                      Я.В. Семененко