Ухвала

27 жовтня 2021 року
м. Київ
справа № 199/3728/19
провадження № 61-14100 ск21
Верховний Суд у складі судді Касаційного цивільного суду Білоконь О. В. розглянув касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня              2021 року у справі за позовом ОСОБА_1 до Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори, третя особа - Державна казначейська служба України, про визнання незаконним рішення та відшкодування моральної шкоди,
ВСТАНОВИВ:
Рішенням Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року, залишеним без змін постановою Дніпровського апеляційного суду від 21 липня 2021 року, у задоволенні позову                         ОСОБА_1 відмовлено.
До Верховного Суду 20 серпня 2021 року ОСОБА_1 подав касаційну скаргу на вказані судові рішення, у якій просив скасувати оскаржувані судові рішення та направити справу на новий розгляд до суду першої інстанції.
Ухвалою Верховного Суду від 13 вересня 2021 року вказану касаційну скаргу залишено без руху та запропоновано заявнику надати уточнену редакцію касаційної скарги та сплатити судовий збір відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір», виходячи із того, що позов об`єднує вимоги майнового і немайнового характеру, позивачем ціна позову не визначена і мінімальний розмір судового збору становить 3 073,60 грн.
24 вересня 2021 року  ОСОБА_1 надав уточнену редакцію касаційної скарги. Судовий збір за подачу касаційної скарги у визначеному законом розмірі заявник не сплатив, мотивуючи це тим, що від сплати судового збору за подання цієї скарги він звільнений з огляду на положення пункту 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір».
Разом із тим в ухвалі про залишення касаційної скарги без руху від 13 вересня 2021 року Верховний Суд роз`яснив заявнику, що предметом спору у цій справі є вимоги ОСОБА_1 про визнання незаконним рішення нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори про відмову йому у видачі свідоцтва про право на спадщину та відшкодування моральної шкоди, заподіяну неправомірними діями та бездіяльністю державного нотаріуса Четвертої дніпровської державної нотаріальної контори за рахунок Державного бюджету України. При цьому результат аналізу предмету та підстав позовних вимог у цій справі свідчить про помилкове посилання позивача на пункт 13 частини другої статті 3 Закону України «Про судовий збір», як підставу для звільнення його від сплати судового збору.
У рішенні від 07 липня 1989 року у справі «Юніон Аліментаріа Сандерс С. А. проти Іспанії» Європейський суд з прав людини вказав, що заявник зобов`язаний демонструвати готовність брати участь на всіх етапах розгляду, що стосуються безпосередньо його, утримуватися від використання прийомів, які пов`язані із зволіканням у розгляді справи, а також максимально використовувати всі засоби внутрішнього законодавства для прискорення процедури слухання.
Отже, вжиття заходів для прискорення процедури розгляду справ є обов`язком осіб, які беруть участь у справі, однак станом на 27 жовтня                   2021 року ухвалу Верховного Суду від 13 вересня 2021 року не виконано і відомості про те, що заявник вживав заходів щодо усунення недоліків скарги у Єдиній автоматизованій системі діловодства Верховного Суду відсутні, тому суд не може вирішити питання про відкриття касаційного провадження.
Відповідно до положень частини другої статті 393 ЦПК України та статті 185 ЦПК України у разі якщо касаційна скарга оформлена з порушенням вимог, встановлених статтею 392 цього Кодексу і заявник не усунув недоліки скарги у строк, встановлений судом, скарга вважається неподаною і повертається заявнику.
Оскільки у встановлений судом строк, станом на 27 жовтня 2021 рокунедоліки касаційної скарги не усунуто, зокрема не сплачено судовий збір у розмірі 3 073,60 грн, у суду відсутні підстави вважати, що сплата судового збору становитиме надмірний фінансовий тягар для заявника, відповідно до статті 185 ЦПК України касаційна скарга підлягає поверненню заявнику.
Повернення касаційної скарги не перешкоджає повторному зверненню із скаргою до суду, якщо перестануть існувати обставини, що стали підставою для її повернення.
Керуючись статтями 185, 392, 393 ЦПК України,
УХВАЛИВ:
Касаційну скаргу ОСОБА_1 на рішення Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 22 серпня 2019 року та постанову Дніпровського апеляційного суду від 21 липня              2021 року у цій справі вважати неподаною та повернути заявнику.
Копію ухвали та додані до скарги матеріали направити особі, яка подала касаційну скаргу. 
Ухвала оскарженню не підлягає.
 
Суддя                                                                                                     О. В. Білоконь