Справа № 308/12451/19

П О С Т А Н О В А
Іменем України

       02 листопада 2021 року м. Ужгород

       Закарпатський апеляційний суд в складі :
головуючого судді : Джуги С.Д.
суддів : Бисаги Т.Ю., Фазикош Г.В.
за участю секретаря: Волощук В.І.
       розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою  ОСОБА_1  на рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року у складі судді Бедьо В.І., у справі за позовом Приватного акціонерного товариства «ВФ Україна» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги,-
в с т а н о в и в :

       Позивач ПАТ «ВФ Україна» звернулось до суду із вказаним позовом, в якому просив стягнути з ОСОБА_1 суму заборгованості за надані телекомунікаційні послуги в загальному розмірі 30 033, 55 грн., з яких розмір заборгованості - 17 461, 29 грн., пеню - 3076.54 грн., 3% річних - 4184 грн., втрати на інфляційних процесах - 5311.72 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1921,00 грн.
       Позов мотивований тим, що між ПАТ «ВФ Україна» та ОСОБА_1 була досягнута згода з усіх істотних умов і укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року на номер телефону № НОМЕР_1 .
       Позивач вказує, що 23.04.2015 року відповідач подала позивачу заяву про активацію міжнародної лінії, тобто роумінгу.
       Для обліку переліку й обсягу спожитих послуг відповідачем використовується білінгова cистема_FORIS OOS, факт відповідності її державним стандартам у період отримання відповідачем послуг мобільного зв`язку підтверджується Сертифікатом відповідності № UA1.153.0006388-15 від 06.02.2015. 
       З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку боржнику у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок: НОМЕР_2 .
       Позивач зазначає, що свої зобов`язання за Договором щодо надання послуг мобільного зв`язку виконав повністю.
       Натомість відповідач порушила умови договору і в строк до 15.12. 2016 року рахунок не оплатила, у зв`язку з чим станом на 16.12. 2016 рік у неї появилась заборгованість у розмірі 17 461, 29 грн. При цьому претензія позивача від 11.04.2017 року щодо погашення існуючої заборгованості ОСОБА_1 була проігнорована, що слугувало підставою для подання до суду позову про стягнення вказаної заборгованості, пені, 3% річних та інфляційних втрат.
02.01.2019 позивач звернувся до суду із заявою про видачу судового наказу про стягнення заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 17 461,29 грн. із відповідача.
18.02.2019 року Ужгородський міськрайонний суд Закарпатської області видав судовий наказ про стягнення з відповідача заборгованості за надані телекомунікаційні послуги у розмірі 17 461,29 грн. та судовий збір у розмірі 176,20 грн.
Однак, ухвалою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської від 23.04.2019 даний судовий наказ скасовано.
Оскільки, відповідач не виконує належним чином взятих на себе зобов`язань, позивач вказує на те, що у нього виникло право на передбачені ст.625 ЦК України відшкодування інфляційний втрат, а також 3 % річних.
У зв`язку з наведеним, позивач просив суд задовольнити даний позов.
Рішенням Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року заявлений позов задоволено.

В апеляційній скарзі ОСОБА_1 просить скасувати рішення та ухвалити нове рішення, яким у заявленому позові відмовити, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права. Доводи апеляційної скарги зводяться до того, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи внаслідок чого вона була позбавлена можливості здійснити свої права;суд не врахував, що відповідач за умовами договору не замовляла послуги міжнародного роумінгу, а підпис на заяві про замовлення даної послуги їй не належить, оскільки не співпадає з підписом у її паспорті та підписом у договорі від 20.01.2014 року, також її не було ознайомлено з умовами і тарифами надання даної послуги.
У відзиві на апеляційну скаргу представник ПрАТ «ВФ Україна» просить апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення, а рішення суду першої інтенції залишити без змін, посилаючись на його законність та обґрунтованість.
В судовому засіданні апелянт ОСОБА_1 підтримала апеляційну скаргу, просить її задовольнити.
Представник ПрАТ «ВФ Україна» Семенюк М.О. заперечила апеляційну скаргу, просить залишити її без задоволення. 
Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення сторін, дослідивши матеріали справи і перевіривши доводи викладені в апеляційній скарзі, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступних підстав.
Згідно ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції перевіряє справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи заявлений позов суд першої інстанції виходив з його обґрунтованості та доведеності. 
З такими висновками погоджується колегія суддів, виходячи з наступного.
Матеріалами справи встановлено, що між ПАТ «ВФ Україна» та ОСОБА_1 була досягнута згода з усіх істотних умов та укладено договір про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року на номер телефону № НОМЕР_1 ( а.с. 6).
Згідно п. 1.1. Договору, Оператор надає замовлені Абонентом згідно з договором послуги мобільного зв`язку в межах України згідно з ліцензією серії АВ№ 546038 від 17.06.2010 року. Міжнародний зв`язок здійснюється з країнами, що визначаються за вибором Оператора.
Загальні умови та порядок надання послуг встановлюється згідно законодавства, регламентується Умовами користування, які є невід`ємною частиною цього Договору (п.1.2. цього Договору).
Відповідно до умов договору та умов користування мережами мобільного зв`язку ПАТ «ВФ Україна», відповідачка взяла на себе обов`язок своєчасно сплачувати рахунки за надані послуги та плату за утримання номера в мережі ПАТ «ВФ Україна», особисто перевіряти залишок авансового платежу та вносити відповідні платежі за послуги, отримані за договором.
Згідно з записом у договорі про надання послуг мобільного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року своїм підписом відповідач підтвердила отримання відомостей про тарифи та «Правила користування мережами мобільного зв`язку».
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Абонент має право змінювати тарифні пакети, замовляти додаткові послуги шляхом надання Оператору відповідної заяви.
Згідно із п.5.5.Договору, абонент зобов`язаний перед замовленням та використанням послуг Оператора, а також додаткових послуг від від Контент- провайдерів ознайомитись із тарифами, а також іншою інформацією Опреатора та Контент- провайдера.
23.04.2015 року відповідачка подала позивачу заяву про активацію міжнародної лінії, тобто роумінгу.
Згідно з п. 6.2 договору про надання послуг рухомого (мобільного) телефонного зв`язку № 6553393/1.12598988 від 20.01.2014 року нарахування за надані послуги в мережах іноземних операторів під час використання послуги міжнародного роумінгу здійснюється згідно з тарифами іноземних операторів та з урахуванням послуг Оператора із забезпечення міжнародного роумінгу. У випадку користування послугою міжнародного роумінгу Оператор залишає за собою право включати до поточного розрахункового періоду послуги, отримані у попередні розрахункові періоди.
Пункт 6.7.Договору передбачає, що облік переліку і обсягу споживання послуг ведеться автоматично за допомогою програмних засобів. 
Для обліку переліку й обсягу спожитих послуг відповідачем використовується білінгова cистема_FORIS OOS, факт відповідності її державним стандартам у період отримання відповідачем послуг мобільного зв`язку підтверджується Сертифікатом відповідності № UA1.153.0006388-15 від 06.02.2015. З метою нарахування тривалості і тарифікації розмов та здійснення розрахунків за послуги зв`язку боржнику у білінговій системі було присвоєно особовий рахунок: НОМЕР_2 .
Відповідно до п.6.1., 6.3. Договору розрахунковим періодом є поточний календарний місяць. Рахунки повинні бути сплачені в строк до 15 числа місяця, наступного за розрахунковим.
Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасну оплату рахунків Абонент сплачує пеню, яка обчислюється від вартості несплачених послуг у розмірі облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який нараховується пеня.
Згідно рахунку за телекомунікаційні послуги ПрАТ «МТС Україна» відповідачу за розрахунковий період з 01.11.2016 по 30.11.2016 нараховано за послуги мобільного зв`язку та доступу до інтернет, а саме за послуги міжнародного роумінгу 13 813.84 грн.; збір в Пенсійний фонд та інші, всього заборгованість станом на 30.11.2016 дорівнює 17 461.29 грн. (а.с.09).
Відповідач не виконала покладені на неї обов`язки і в строк до 15.12. 2016 року рахунок не оплатила, у зв`язку з чим станом на 16.12. 2016 рік у неї виникла заборгованість у розмірі 17 461, 29 грн.
Згідно з ч.1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ч.1ст. 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору.
Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.(ч.1 ст. 628 ЦК України).
Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог закону.
Частиною першою статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).
Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом
Згідно приписів ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.
Відповідно до  ст. 33Закону України «Про телекомунікації», яким  регулюються відносини суб`єктів ринку телекомунікацій щодо надання та отримання телекомунікаційних послуг і використання телекомунікаційних мереж загального користування, споживачі телекомунікаційних послуг зобов`язані дотримуватися Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, що затверджує Кабінет Міністрів України, зокрема: виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.
Відповідно до п. 6 ст. 36 Правил надання та отримання телекомунікаційних послуг, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 11 квітня 2012 року № 295, споживач зобов`язаний виконувати умови договору, в тому числі оплачувати отримані послуги.
Згідно з ст. 610 ЦК України порушення зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором (ч.1 ст. 611 ЦК України).
Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Судом першої інстанції правильно встановлено, що відповідачка, подавши заяву про активацію міжнародної лінії, тобто роумінгу замовила і отримала дану послугу, однак не виконує належним чином свої зобов`язання за договоромщодо оплати за телекомунікаційні послуги, внаслідок чого за нею утворилась заборгованість в загальному розмірі 30 033, 55 грн., з яких розмір заборгованості - 17 461, 29 грн., пеня - 3076,54 грн., 3% річних - 4184 грн., втрати на інфляційних процесах - 5311,72 грн.
З такими висновками суду повністю погоджується колегія суддів, оскільки вони підтвердженні належними, допустимими та достовірними доказами.
Пунктом 4.2. Договору передбачено, що Абонент має право змінювати тарифні пакети, замовляти додаткові послуги шляхом надання Оператору відповідної заяви.
Згідно із п.5.5.Договору, абонент зобов`язаний перед замовленням та використанням послуг Оператора, а також додаткових послуг від Контент- провайдерів ознайомитись із тарифами, а також іншою інформацією Опреатора та Контент- провайдера.
23.04.2015року відповідачка подала позивачу заяву про активацію міжнародної лінії, тобто роумінгу і тим самим відповідно до умов договору замовила дану послугу (а.с.8).
Факт користування відповідачем послугою «міжнародний роумінг» та вартість надання послуг підтверджується: звітом по історії балансу за період з 01.05.2016 року по 30.01.2017рік по особовому рахунку НОМЕР_2 , що присвоєний відповідачці ОСОБА_1 , який сформований за допомогою Автоматизованої системи розрахунків за телекомунікаційні послуги FORIS OOS; а також довідковою інформацією про надані послуги абоненту  ОСОБА_2 , особовий рахунок НОМЕР_2 , номеру телефону № НОМЕР_1 за період із 01.11.2016р. по 01.03.2017р. сформованою за допомогою білінгової системи позивача від 26.09.2019 р. 
Правильність розрахунку заборгованості відповідачкою не оспорено.
Таким чином матеріалами справи доведено замовлення, користування і отримання відповідачкою послуги «міжнародний роумінг» та невиконання нею умов договору щодо сплати за отримані телекомунікаційні послуги.
Доводи апеляційної скарги про не замовлення і не отримання даної послуги є безпідставними і повністю спростовуються вищенаведеними матеріалами справи.
Безпідставними є також посилання апелянта в апеляційній скарзі, що її не було ознайомлено з умовами і тарифами надання даної послуги, оскільки своїм підписом в договорі апелянт підтвердила, що вона є ознайомленою з тарифами Оператора та умовами користування мережами мобільного зв`язку позивача, в тому числі і на його сайті. У заяві від 23.04.2015 року також зазначено, що апелянт підтвердила правильність заповнення наданих даних і згоду з тарифами та умовами надання послуг, що вказані в заяві. В п.5.5. укладеного договору,також передбачений обов`язок абонента перед замовленням та використанням послуг Оператора, а також додаткових послуг ознайомитись із тарифами, а також іншою інформацією Опреатора та Контент- провайдера.
Не заслуговують на увагу доводи апеляційної скарги, що підпис на заяві про замовлення даної послуги не належить апелянту,позаяк він не співпадає з підписом у її паспорті та підписом у договорі від 20.01.2014 року, з врахуванням наступного.
Згідно із ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Статтею 77 ЦПК України передбачено, що належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, що підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Відповідно до ст. 78 ЦПК України обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
Згідно з ст. 79 ЦПК України достовірними є докази, на підставі яких можна встановити дійсні обставини справи.
Достатніми є докази, які у своїй сукупності дають змогу дійти висновку про наявність або відсутність обставин справи, які входять до предмета доказування (ч.1 ст. 80 ЦПК України).
Згідно із ч.3 ст. 2 ЦПК України основними засадами (принципами) цивільного судочинства, зокрема є: змагальність сторін; диспозитивність. 
Відповідно до ч.ч.1-3 ст.12, ч.2 ст. 13, ч.1, 5, 6 ст. 81 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Збирання доказів у цивільних справах не є обов`язком суду, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Згідно із ч.4 ст.12 ЦПК України кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних із вчиненням чи не вчиненням нею процесуальних дій.
Відповідачкою, згідно з вищенаведеними вимогами процесуального закону, не подано жодних належних, допустимих та достовірних доказів, які б підтверджували, що заява від 23.04.2015 року підписана не нею, а іншою заявою. Окрім того, слід зазначити, що подаючи відзив на позовну заяву, відповідачка не зазначала і не заперечувала, що підпис у даній заяві вчинений не нею, не додавала до відзиву будь - яких доказів на спростування даних обставин, і не подавала з цього приводу будь - яких заяв і клопотань. 
Таким чином посилання апелянта, що підпис на заяві від 23.04.2015 року про замовлення даної послуги не належить апелянту є голослівним і нічим не підтвердженим.
Не заслуговують на увагу також посилання апелянта, що її не було належним чином повідомлено про розгляд справи, внаслідок чого вона була позбавлена можливості здійснити свої права, оскільки такі не відповідають фактичним обставинам справи та спростовуються матеріалами справи.
Зокрема, матеріалами справи доведено, що відповідачка отримала копію ухвали суду від 10.01.2020 року про відкриття провадження у справі разом з матеріалами позовної заяви, що стверджено рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с.38). 21.01.2020 року відповідачкою на адресу суду було направлена заява із запереченням проти розгляду справи за правилами спрощеного позовного провадження, а 31.01.2020 року на адресу суду відповідачкою надіслано відзив на заявлений позов. (а.с.39-46). Про судове засідання, яке було призначено судом на 06.10.2020 року був повідомлений представник відповідачки - адвокат Білоцерківець Ю.С., який надіслав суду клопотання про відкладення розгляду справи і таке було відкладено (а.с.57-65). 13.01.2021 року адвокатом Білоцерківець Ю.С. повторно до суду надіслано клопотання про відкладення розгляду справи (а.с.75).
Згідно із ч.1 ст. 44 ЦПК України учасники судового процесу та їхні представники повинні добросовісно користуватися процесуальними правами; зловживання процесуальними правами не допускається.
Відповідач, її представник, з врахуванням вищенаведених обставини, мали реальну можливість в повному обсязі користуватися і здійснювати свої процесуальні права.
Суд з достатньою повнотою з`ясував дійсні обставини справи, перевірив доводи і заперечення сторін, дослідив докази, яким дав правильну оцінку та ухвалив законне й обґрунтоване рішення. 
З врахуванням наведеного, рішення суду першої інстанції є законним та обґрунтованим і підстав для його зміни чи скасування немає. 
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов до висновку про залишення апеляційної скарги без задоволення, а судового рішення суду першої інстанції без змін.
Керуючись ст.ст. 374, 375, 382-384 ЦПК України, апеляційний суд,-
постановив:

Апеляційну скаргу  ОСОБА_1  залишити без задоволення.

Рішення Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 19 березня 2021 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення може бути оскаржена до Верховного Суду.
Повний текст судового рішення складено 11 листопада 2021 року.
Головуючий: 
Судді: